ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

22.06.2021 Справа № 920/160/14

Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши скаргу № 01-04/06 від 04.06.2021 товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Червоний металіст про визнання постанови неправомірною та про зобов`язання вчинити дії у справі № 920/160/14

за позовом: Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська, м. Родинське, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Червоний металіст , м. Конотоп,

про стягнення 391558,20 грн.

представники сторін:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

державний виконавець (в режимі відеоконференції) Романчук І.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 13.03.2014 у справі № 920/160/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2014, позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Червоний металіст, м.Конотоп на користь Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська, м. Родинське, Донецька область 11460,24 грн. пені, 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

24.03.2014 на примусове виконання рішення господарського суду Сумської області від 13.03.2014 по справі № 920/160/14 судом виданий відповідний наказ.

07.06.2021 до суду надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Червоний металіст, в якій просить суд визнати неправомірною постанову від 24.05.2021 ВП № 45196342 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження та зобов`язати заінтересовану особу2 повернути кошти в сумі 183,10 грн., які були примусово списані згідно цієї постанови.

Ухвалою суду від 11.06.2021 розгляд скарги призначено в судове засідання на 22.06.2021.

18.06.2021 старший державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подав до суду відзив на скаргу про визнання постанови неправомірною та про зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, зазначивши про те, що зазначена в оскаржуваній постанові кількість простих та рекомендованих поштових відправлень, кількість використаних аркушів паперу чітко та у повній мірі відповідає розрахунку понесених витрат Відділом, що зазначені в оскаржуваній постанові.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що у постанові від 24.05.2021 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадженняв загальному розмірі 183,10 грн., які примусово списані заінтересованою сособою2 з банківського рахунку відповідача, зазначено витрати з виготовлення документів виконавчого провадження та супровідних листів до них (використано папір формату А4 в кількості 30-ть аркушів за ціною 0,14 грн. на суму 4,20 грн.), проте текст мотивувальної частини постанови свідчить, що надруковано (скопійовано) на цих аркушах було лише 20-ть документів. Отже, витрати виконавчого провадження із використанням паперу формату А4 в кількості 10-ти аркушів за ціною 0,14 грн. на суму 1,40 грн. до фактичних витрат виконавцем відношення не мають. Крім того, за даними виконавчого провадження було здійснено витрати на пересилання заінтересованою особою2 документів в кількості 11-ти простих поштових відправлень на суму 99,00 грн. та 4-х рекомендованих поштових відправлень на суму 68,00 грн. Однак ці витрати, як стверджує скаржник, є необґрунтовано завищеними, оскільки документів за даним виконавчим провадженням в кількості 15-ти штук заінтересована особа2 не надсилала. Також скаржник зазначає, що заінтересована особа2 в одному поштовому відправленні надсилає відразу декілька, в даному випадку 8-м документів виконавчих проваджень, а витрати з такого пересилання дублює в інших постановах.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Пунктом 5 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон) передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

За приписами ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням цього Закону, а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

24.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про визначення додаткових витрат виконавчого провадження, оскільки при виконанні рішення суду державним виконавцем понесені додаткові витрати на загальну суму 183,1 грн.

У відзиві на скаргу державний виконавець надав обґрунтовану відповідь щодо понесених додаткових витрат виконавчого провадження. Крім того він зазначив, що здійснення виконавчого провадження АСВП № 45196342 Конотопським МВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) триває.

Як вбачається з поданих матеріалів, за вказаним виконавчим провадженням вживалися заходи співмірні прийнятому рішенню суду та у відповідності до вимог закону.

Доводи скаржника, викладені ним у скарзі, всупереч вимог норм процесуального закону, не підтверджені належними доказами щодо неправомірності винесеної державним виконавцем постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження та не є достатніми підставами для визнання її неправомірною.

Оскільки в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення державаним виконавцем законодавства або перевищень повноважень при прийнятті спірної постанови у виконавчому провадженні, суд вважає, що доводи ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Червоний металіст» про те, що державним виконавцем витрати є необґрунтовано завищеними, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду скарги.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Червоний металіст про визнання неправомірною постанову та про зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи та Конотопському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 23.06.2021.

Суддя В.В. Яковенко