ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"22" червня 2021 р.Справа № 922/2175/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс- Центр", м.Харків
про розірвання договору та повернення ділянки

ВСТАНОВИВ:

Керівник Київської окружної прокуратури м.Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс- Центр", в якому просить:

1. Розірвати договір оренди землі від 17.04.2006 року укладений між Харківською міською радою та ТОВ "Сервіс - Центр", який зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 17.04.2006 року за № 68;

2. Зобов`язати ТОВ "Сервіс - Центр", , повернути земельну ділянку загальною площею 0,0900 га з кадастровим номером :01:024:0039, яка знаходиться по вул. Шевченка, 6 у м. Харкові, Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради ().

В обґрунтування позову Прокурор посилається на відсутність будь-якого будівництва на спірній земельній ділянці по вул. Шевченка, 6 в м. Харкові.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, а прокурору надано строк у п`ять днів для усунення виявлених недоліків.

Суд зазначив, що з метою усунення встановлених недоліків прокурор має подати у встановлений судом строк докази направлення Харківській міській раді листа від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21 (опис вкладення), в якому прокурор, керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомляє Харківську міську раду (позивача) про те, що прокуратурою буде підготовлено та в подальшому подано до суду позовну заяву про розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Також, прокурору було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

15.06.2021 року через загальний відділ діловодства суду від прокурора надійшов лист (вх. № 14142) за змістом якого йдеться про усунення недоліків позовної заяви, та до якого долучено копії листа, накладних та реєстру відправки кореспонденції.

Розглянувши подані матеріали, суд констатує, що прокурором не усунуто у повному обсязі недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 09.06.2021 року, оскільки не надано належних та допустимих відповідно до вимог процесуального закону доказів надіслання на адресу Харківської міської ради листа від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21, про що зазначає наступне.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Вимогами частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Разом із позовною заявою прокурором подано копію листа від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21, яким Харківською окружною прокуратурою, керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Харківську міську раду (позивача) про те, що прокуратурою прийнято рішення про здійснення представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс- Центр".

При цьому, копію вищезгаданого листа прокурором подано без доказів його направлення (опису вкладення) на адресу Харківської міської ради.

Суд звертав увагу на ці недоліки в ухвалі господарського суду Харківської області від 09.06.2021 року та надав Прокурору строк для їх усунення.

У свою чергу Прокурором у якості доказу виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" подано копію реєстру №42375 від 17.03.2021 року відправки кореспонденції.

Втім, з поданої прокурором копії реєстру відправки взагалі неможливо встановити: ні факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання вищезгаданого листа з описом вкладення, ні на яку адресу було надіслано цей лист, ні дати здійснення такого надіслання, і таким чином цей реєстр відправки не може бути належним доказом надіслання Прокурором листа від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21 на ім`я Харківської міської ради.

Слід також зазначити, що за змістом пунктів 66 - 68 Правил надання послуг поштового зв`язку в разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності). Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (пункт 2 цих Правил).

У даному випадку Прокурором не подано жодного розрахункового документу, який би підтверджував надіслання листа від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21 на ім`я Харківської міської ради.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №914/284/19 від 31.03.2021 року зазначив, що належним доказом про надіслання документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного адміністративного суду у справі від 20.06.2018 року №820/1186/17, Суд зробив висновок, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Аналогічного висновку про необхідність надання опису вкладення дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №820/2864/17 (касаційне провадження №К/9901/40099/18, постанова від 17.04.2018 року).

При цьому, судом враховано те, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо, або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Як зазначалося вище, звертаючись до суду з позовом прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, зокрема, бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У цьому випадку з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у пункті 43 постанови від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Відсутність відповіді компетентного органу на таке звернення (повідомлення) прокурора не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У даному разі судом надано оцінку та з`ясовано обставини щодо дотримання Прокурором приписів частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, визначеного у цій справі позивачем, при зверненні з цим позовом до суду та якими доказами підтверджується як факт самих повідомлень, так і факт направлення таких повідомлень та їх отримання позивачами, а також обставини наявності/відсутності бездіяльності компетентних органів в особі яких заявлено позов, яка має місце у разі якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення не звернувся до суду з позовом в інтересах держави.

Так, надаючи оцінку та з`ясувавши обставини щодо дотримання Прокурором приписів частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суд приходить до висновку про непідтвердження Прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, оскільки прокурором не надано суду належним доказів дотримання Прокурором приписів частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, визначеного у цій справі Позивачем, при зверненні з цим позовом до суду, оскільки з поданої Прокурором копії реєстру відправки документів взагалі неможливо встановити: ні факт оплати відправником та факт надання відділенням зв`язку послуг з пересилання вищезгаданого листа з описом вкладення, ні на яку адресу було надіслано цей лист, ні дати здійснення такого надіслання, і таким чином цей реєстр відправки не може бути належним доказом надіслання Прокурором листа від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21 на ім`я Харківської міської ради.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку з відсутністю можливості встановити факту здійснення надсилання Прокурором згаданого вище листа на ім`я Харківської міської ради, суд позбавлений можливості встановити обставини щодо надання Прокурором компетентному органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави протягом розумного строку, що у свою чергу не узгоджується із вимогами частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Невиконання Прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

У даному разі, Прокурором не надано суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України, оскільки як зазначалося судом вище, з поданого Прокурором копії реєстру переданих документів факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання вищезгаданного листа з описом вкладення, ні адресу, на яку було надіслано цей лист, ні дати здійснення такого надіслання.

За таких обставин, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що Харківська міська рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів територіальної громади міста Харкова та звертатися до суду з відповідним позовом до Товариства, а сама по собі обставина незвернення Харківської міської ради з позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави.

Критерій "розумності", який наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, має визначатися з урахуванням великого кола чинників. До таких чинників відноситься, зокрема, але не виключно, обізнаність позивача про наявність правопорушення та вжиті ним заходи з моменту такої обізнаності спрямовані на захист інтересів держави. Схожі за змістом висновки сформовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №927/468/20, від 23.02.2021 у справі № 923/496/20.

В контексті вищевказаного, суд вважає безпідставними посилання прокурора на те, що орган місцевого самоврядування Харківська міська рада, при наявності порушень інтересів територіальної громади міста Харкова, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та не здійснює захист економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста як наслідок інтересів держави в цілому. Оскільки, відповіді зазначеного органу на звернення прокурора не отримано.

Суд звертає увагу і на те, що Харківська міська рада є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недотримання прокурором обов`язкової процедури, передбаченої абзацом 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Адже до позовної заяви додано лист від 17.03.2021 року №50-101-29вих-21, проте відсутні належні докази як направлення такого листа позивачу, так і отримання останнім вказаного листа, а самі по собі наявні у справі копії сторінки з журналу реєстрації вихідної кореспонденції та реєстру відправки кореспонденції від 17.03.2021 року (копія не засвідчена штемпелем установи зв`язку) не є належними і достовірними доказами здійснення відправки чи вручення вказаного листа Харківській міській раді.

Таким чином, бездіяльність Харківської міської ради не можна вважати встановленою за умов відсутності будь-яких звернень прокурора безпосередньо до зазначеного органу місцевого самоврядування.

Приписами ч. 4 ст. 174 ГПК України встановлено, що у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За наведених фактичних обставин справи та з огляду на приписи процесуального закону та враховуючи принцип рівності всіх учасників справи перед законом та судом, позовну заяву належить повернути Прокурору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 року у справі 922/668/21.

Суд звертає увагу на приписи ч. 8 ст.174 ГПК України, відповідно до яких повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Керівнику Київської окружної прокуратури м. Харкова без розгляду.

Додаток на адресу прокурора: позовна заява з доданими до неї документами, в тому числі платіжне доручення № 1286 від 21.05.2021 року на суму 4540,00 грн.

Повідомити прокурора про те, що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Смірнова О.В.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).