ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.06.2021 р. Справа№ 914/1618/21

за позовом: Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістік, м. Львів,

про: стягнення коштів в сумі 466 803,22, з яких: 356749,08 грн основного боргу, 17065,31 грн пені, 72063,30 грн штрафу, 17055,05 грн інфляційні витрати, 3870,48 3 % річних,

Суддя Н.Є. Березяк

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістік про стягнення коштів в сумі 466803,22, з яких: 356749,08 грн основного боргу, 17065,31 грн пені, 72063,30 грн штрафу, 17055,05 грн інфляційні витрати, 3870,48 3 % річних.

Ухвалою суду від 15.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.08.21.

На адресу суду 22.06.2021 (вх. №2637/21) від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 22.06.2021 , в якій просить: вжити заходи забезпечення позову у справі № 914/1618/21 шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» в межах ціни позову.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її повернення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.139 ГПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Згідно ч.5 ст.139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як доказ сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, заявником долучено копію платіжного доручення №290 від 09.06.2021 ( не завірену належним чином на предмет її відповідності) на суму 1'135,00 грн. Однак, як вбачається із призначення платежу, у вказаному документі не зазначено, що судовий збір сплачено саме за подання заяви про забезпечення позову, адже у призначенні платежу зазначено: за позовом.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 по справі №910/4557/18 вказав, що відповідно до ч.ч.1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону). Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів. Відповідно до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції. Положеннями п. 3.8. Інструкції визначено, що реквізит Призначення платежу платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №914/1542/17, від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, від 10.05.2018 у справі №613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №907/892/15, від 16.04.2018 у справі №922/3137/17, від 20.04.2018 у справі №910/12031/17, від 21.02.2019 у справі №910/8880/18.

Відтак, неможливо достеменно встановити, що судовий збір сплачено саме за розгляд заяви про забезпечення позову, і відповідно, прийняти долучене платіжне доручення як доказ, що підтверджує сплату заявником судового збору у встановленому порядку за розгляд заяви про забезпечення позову.

Таким чином, заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст.139 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.7 ст.140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 41, 52, 53, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (вх.№2642/21 від 22.06.2021) про забезпечення позову у справі № 914/1618/21 повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Додаток: заява про забезпечення позову з додатком на 10 арк.

Суддя Н.Є. Березяк