ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.06.2021р. м. Дніпро Справа № 904/9795/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О., судді Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021р. у справі № 904/9795/16 (суддя - Примак С.А., м. Дніпро)

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", м. Дніпро

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021р. визнано частково грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" в сумі 3 524,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 5 074 194,09 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів. У задоволенні решти грошових вимог відмовлено.

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021р. в частині відмовлених грошових вимог - 57 130,01 грн., ухвалити нове рішення у відповідній частині про визнання грошових вимог ГУ ДПС у Полтавській області до ТОВ "Амстор" у розмірі 5 131 324,11 грн., надати скаржнику можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2021р. апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, надати суду протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали докази оплати судового збору в розмірі 5 286,00 грн.

Копію ухвали суду від 31.05.2021р. скаржником отримано 04.06.2021р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, скаржник мав усунути недоліки апеляційної скарги у строк до 14.06.2021р. (включно).

Разом з тим, 25.06.2021р. на адресу апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання від 10.06.2021р., в якому він просить продовжити строк для виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2021р. строком на місяць з метою сплати судового збору.

Клопотання мотивовано тим, що у скаржника відсутні кошти у розмірі 5 286,00 грн. для сплати судового збору по рахунку 2800. Сплата судового збору можлива лише за наявності фінансування, яке носить періодичний характер та виконання вимог ухвали суду в межах строків неможливе. Враховуючи об`єктивну неможливість ГУ ДПС у Полтавській області здійснення сплати судового збору та необхідність дотримання процесуальних строків скаржник просить застосувати норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши клопотання скаржника про продовження процесуального строку на усунення недоліків, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні такого клопотання, враховуючи наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що строк наданий для усунення недоліків апеляційної скарги встановлюється законом (ч. 2 ст. 174 ГПК України), а тому він не може бути продовжений судом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 119 вказаного Кодексу строк, встановлений законом може бути лише поновлений судом, а не продовжений (аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Верховного Суду від 08.10.2019р. у справі № 908/710/18, від 18.05.2020р. у справі № 913/516/19).

При цьому, колегія суддів враховує позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 03.12.2018р. у справі № 904/5995/16. Приймаючи постанову у цій справі, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що за змістом ч. ч. 1 та 4 ст. 119 ГПК України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення. Натомість відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. При цьому суд не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк. Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом. Разом з тим, в аспекті зазначеного Суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на це, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має виходити з наведених вище відмінностей між поновленням та продовженням процесуальних строків, враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 07.10.2020р. у справі № 910/13733/19, від 07.09.2020р. у справі № 910/1426/20.

Таким чином, вимоги клопотання про продовження строків для усунення недоліків апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства, оскільки ГПК України не передбачено можливості продовження встановлених процесуальним законодавством строків усунення недоліків апеляційної скарги.

Разом з тим, Законом України від 18.06.2020р. № 731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020р., внесено зміни, зокрема, до п. 4 розділу X "Прикінцевих положень" Господарського процесуального кодексу України таких законодавчих актів України та викладено зазначений пункт у наступній редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021р. № 611 на території України продовжено дію карантину до 31.08.2021р.

З урахуванням наведених змін у законодавстві учасник судового процесу, у визначених законом випадках має право на продовження процесуальних строків, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Тобто, законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично продовжувати строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, перевіривши наведені обставини, які ґрунтуються на відповідних доказах - чи зумовлена неможливість вчинення певної процесуальної дії саме обмеженнями запровадженими у зв`язку з карантином.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. ст. 77, 78 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Скаржником не підтверджено належними та достовірними доказами неможливість виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків скарги саме через обмеження запроваджені у зв`язку з карантином.

Як вбачається із змісту клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, скаржник просить застосувати норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати викладені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до 14 років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до 14 років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Норми вказаної статті не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.

За наведених обставин, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 ГПК України, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 260, ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з апеляційною скаргою.

Станом на дату постановлення даної ухвали скаржником протягом розумного строку не усунуто недоліки апеляційної скарги, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про повернення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, вважає за необхідне зазначити, що повернення апеляційної скарги не є обмеженням доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє скаржника права на повторне звернення з апеляційною скаргою після усунення недоліків апеляційної скарги, у разі дотримання вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про продовження строку на усунення недоліків - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021р. у справі № 904/9795/16 - повернути скаржнику.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, апеляційна скарга разом з додатками скаржнику поштою не надсилається, а буде знаходитися в Центральному апеляційному господарському суді та скаржник має можливість отримати її в суді апеляційної інстанції нарочно.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.О. Кузнецов