ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м.Харків Справа № 913/166/21
Провадження №13/913/166/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., секретар судового засідання Лещенко В.Г. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи за позовною заявою від 19.03.2021 №54-13 вих-21
про витребування земельної ділянки
Від прокуратури - прокурор відділу Харківської обласної прокуратури Кадацька Д. М., службове посвідчення № 058455 від 03.12.2020 р.
Від позивача не прибув
Від відповідача не прибув
Від 3 особи не прибув.
Виконувач обов`язків керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської області державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації до відповідача Лозно-Олександрівської селищної ради про витребування земельної ділянки, за якою просить суд :
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 р. позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
05.05.2021 р. в судовому засіданні був присутній прокурор Харківської обласної прокуратури.
Ухвалою суду від 05.05.2021 р. суд відклав розгляд справи на 25.05.2021 р.
06.05.2021 р. до канцелярії суду надійшов відзив відповідача №б/н від 27.04.2021 р. на позовну заяву про витребування земельної ділянки,за яким відповідач не погоджується з позовною заявою та просить суд в задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки - відмовити в повному обсязі та покласти судовий збір на позивача.
24.05.2021 р. на адресу Господарського суду Луганської області від Старобільської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив №53-720вих-21 від 19.05.2021 р., за яким просить суд задовольнити позов в повному обсязі.
24.05.2021 р. на електронну пошту суду надійшла заява Луганської обласної державної адміністрації - Луганської обласної військово-цивільної адміністрації б/н від 24.05.2021 р., за яким просить суд розглянути справу без участі представника облдержадміністрації, за наявними в матеріалах справи документами.
25.05.2021 р. в судовому засіданні був присутній прокурор Харківської обласної прокуратури та представник відповідача.
Ухвалою суду від 25.05.2021 р. суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 14 червня 2021 року.
14.06.2021 р. в судовому засіданні був присутній прокурор Харківської обласної прокуратури. Суд закрив підготовче провадження по справі, та призначив розгляд справи по суті на 29.06.2021 р.
29.06.2021 р. в судове засідання прибув прокурор Харківської обласної прокуратури. Прокурор в повному обсязі підтримав вимоги за позовною заявою.
Представники інших учасників належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, участі у судовому засіданні не прийняли.
Вислухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив нижчевикладене.
06.12.2005 р. Лозно-Олександрівською селищною радою (відповідач по справі) було прийнято рішення № 39/2 про надання згоди на надання в постійне користування Білокуракинському ДЛМГ (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) земельних ділянок площею 247,4 га під залісення із земель державної власності відповідача, зокрема і спірну земельну ділянку площею 28,3584 га.
06.02.2006 р. Білокуракинською районною державною адміністрацією Луганської області прийнято розпорядження № 35 «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки під залісення, які надаються в постійне користування Білокуракінському ДЛМГ на території яка за даними державного земельного кадастру враховується в Білокуракинському районі».
На підставі вказаних рішень Харківською лісовпорядною експедицією розроблено «Проект організації і розвитку лісового господарства» Державного підприємства «Білокуракинське лісопромислове господарство» Лозно-Олександрівського лісництва», згідно якого вказану земельну ділянку загальною площею 28,3584 га включено до кварталу № 28 виділів № 7,8,13 Лозно-Олександрівського лісництва Державного підприємства «Білокуракинське лісомисливське господарство».
24.07.2013 р. розпорядженням Білокуракинської районної державної адміністрації № 145 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель державної та комунальної форми власності за межами населених пунктів на території Білокуракинського району орієнтовною площею 828 га з метою формування земельних ділянок, визначення їх угідь, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, а також віднесення таких земельних ділянок до певних категорій.
Висновком відділу Дерземагенства у Білокуракінському районі Луганської області від 18.10.201 № 1424 погоджено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель запасу фонду та резервного фонду за межами населених пунктів на території Лозно-Олександрівської селищної ради та інших сільських рад Білокуракинського району Луганської області.
Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації спірної земельної ділянки затверджено розпорядженням голови Білокуракинської районної державної адміністрації від 18.10.2013 № 227, визначено та віднесено земельну ділянку до категорії земель сільськогосподарського призначення.
20.04.2018 р. право державної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за Головним управлінням Держгеокадарстру у Луганській області в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25884448 (рішення про державну реєстрацію, індексний номер: 40810357 від 25.04.2018 р.)
Відповідач з позовом не згодний, посилаючись зокрема на то, що у третьої особи не виникло право постійного користування спірною земельною ділянкою, оскільки рішенням відповідача № 39/2 від 06.12.2005 р. та розпорядженням голови Білокуракинської районної державної адміністрації № 35 від 06.02.2006 р. земельна ділянка не передавалася в постійне користування третій особі, а лише була надана згода на надання в постійне користування.
Спірна ділянка була прийнята відповідачем на підставі наказу № 1187-СГ від 18.06.2019 р. Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, який є чинним, та не оскаржений прокурором.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.
Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 Лісового Кодексу України полягає в здійсненні комплексу заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).
Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням.
Згідно з нормами статей 181-184, 202-204 ЗК України, Законів України: «Про Державний земельний кадастр» та «Про землеустрій» дані державного земельного кадастру це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.
Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.
Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.
Згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування Державного підприємства «Білокуракинське лісомисливське господарство», спірна земельна ділянка входить до складу державного лісового фонду та перебувають у постійному користуванні вказаного державного підприємства.
Статтею 117 ЗК України визначено порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність.
Згідно з частиною восьмою статті 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.
Статтею 149 ЗК України (частина друга та дев`ята) визначено, що вилучення земельних ділянок державної власності провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, який вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, зокрема - ліси для нелісогосподарських потреб.
Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які, зокрема, перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій.
Таким чином, формування зазначеного земельної ділянки у 2013 році з визначенням її цільового призначення як сільськогосподарської та подальша реєстрація права власності та передача її з державної у комунальну власність відповідача відбулося з порушенням вимог лісового та земельного законодавства України.
Прокурором доведене, що спірна земельна ділянка є землею лісового фонду, а передача її у комунальну власність селищної ради є незаконною та порушує інтереси держави та третьої особи як землекористувача.
Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.
Оскільки вимога про визнання наказів ГУ Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, то така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. При цьому позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 р. № 922/614/19.
За таких обставин, відповідно до ст. 387, 388 ЦК України позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.129, 185, 191, 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Закону України Про судовий збір, суд
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2021

Суддя Б.В.Яресько