ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" червня 2021 р. Cправа № 902/92/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Смичка Б.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Малого приватного підприємства "БЕКАС" (вул. Ранкова, буд. 1а, м. Луцьк, Волинська область, 43005)

до: Фізичної особи - підприємця Губар Ганни Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 99 898,02 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 29.01.2021 (вх. 92/21 від 04.02.2021) Малого приватного підприємства "БЕКАС" з вимогою до Фізичної особи - підприємця Губар Ганни Миколаївни про стягнення надмірно сплачених за Договором № 2 від 01.10.2020 коштів в сумі 99 898,02 грн. та судових витрат, а саме витрат зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в межах Договору № 2 від 01.10.2020 сторони досягли згоди на поставку товару загальною вартістю 1 515 600,00 грн. В той же час, позивачем перераховано відповідачу кошти за отриманий товар у загальній сумі 1 665 000,00 грн. Таким чином позивач стверджує про помилковість сплати відповідачу коштів в сумі 149 400,00 грн., з яких 49 801,98 грн. відповідачем повернуто. При цьому грошові кошти в розмірі 99 598,02 грн. відповідач не повернув, стягнення яких є предметом даного позову.

Ухвалою суду від 08.02.2021 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

15.02.2021 до суду надійшла заява № б/н від 11.02.2021 (вх. № 01-34/1413/21 від 15.02.2021) з матеріалами на виконання ухвали суду від 08.02.2021.

Ухвалою від 19.02.2021 відкрито провадження у справі № 902/92/21 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.03.2021.

16.03.2021 до суду надійшла заява № б/н від 12.03.2021 (вх. №01-34/2448/21) за підписом представника позивача - адвоката Максимчука Ю.В., про зменшення розміру позовних вимог, яка мотивована тим, що відповідач після подання позову - 09.02.2021 повернув позивачу частину надмірно отриманих коштів за Договором № 2 від 01.10.2020 в сумі 10 000,00 грн. У зазначеній заяві позивач просить суд прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду; за наслідком розгляду даної справи, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, прийняти рішення, яким стягнути з відповідача: надмірно сплачені за Договором № 2 від 01.10.2020 кошти в сумі 89898,02 грн; витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн; витрати позивача на професійну правничу допомогу, розмір якої буде заявлено пізніше, в порядку та строки, визначені ч.8 ст.129 ГПК України.

Ухвалою суду від 18.03.2021 прийнято до розгляду подану представником позивача заяву про зменшення позовних вимог та здійснено перехід до розгляду справи № 902/92/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.04.2021.

13.04.2021 до суду надійшла заява № б/н від 08.04.2021 (вх. № 01-34/3408/21) за підписом представника позивача - адвоката Багірова Р.А. про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Губар Ганни Миколаївни надмірно сплачені за Договором № 2 від 01.10.2020 кошти в сумі 69 898,02 грн; витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн; витрати позивача на професійну правничу допомогу, розмір якої буде заявлено пізніше, в порядку та строки, визначені ч.8 ст.129 ГПК України.

13.04.2021 до суду надійшли додаткові пояснення № б/н від 08.04.2021 (вх. № 01-34/3409/21) за підписом представника позивача - адвоката Багірова Р.А.

За наслідками судового засідання 15.04.2021 судом прийнято до розгляду заяву позивача № б/н від 08.04.2021 (вх. № 01-34/3408/21) про зменшення розміру позовних вимога, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 18.05.2021, про що 15.04.2021 постановлено відповідну ухвалу.

Таким чином, з урахуванням прийнятих судом заяв про зменшення розміру позовних вимог, нова ціна позову складає 69 898,02 грн. надмірно сплачених коштів за Договором № 2 від 01.10.2020.

Виконавши завдання підготовчого провадження, суд 18.05.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 17.06.2021, про що 18.05.2021 постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 28.05.2021 судове засідання 17.06.2021 у справі № 902/92/21 постановлено провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області. Забезпечено участь представника Малого приватного підприємства "БЕКАС" у розгляді справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за поштовою адресою для реєстрації в EASYCON - ІНФОРМАЦІЯ_1

У визначену судом дату представник позивача в системі EASYCON не з`явився, що унеможливило здійснення фіксування судового засідання по справі в режимі відеоконференцзвязку, про що відповідальним працівником суду складено службову записку № 89/2021 від 17.06.2021.

Відповідач правом участі в засіданні суду не скористався, пояснень причин неявки суду не надав. Про призначення розгляду справи по суті на 17.06.2021 повідомлявся ухвалою суду від 18.05.2021, яка направлена на адресу відповідача що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поряд з цим судом встановлено, що судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, повернута суду без вручення з написом відділення поштового зв`язку наступного змісту: "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому суд зважає на положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, відповідно до яких днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок вручення рекомендованих поштових відправлень врегульовано Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила).

Із вказаних Правил надання послуг поштового зв`язку слідує, що невручення рекомендованого поштового відправлення під час доставки є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. При цьому неотримання відповідачем ухвал суду є наслідком його бездіяльності, оскільки відповідне направлення здійснювалося на офіційну адресу його місцезнаходження згідно з відомостями, що містяться в ЄДРЮОФОП та ГФ.

Також судом 20.05.2021 розміщено оголошення на веб-порталі судової влади (сайт Господарського суду Вінницької області) про розгляд справи № 902/92/21 по суті, в якій відповідачем є Фізична особа - підприємець Губар Ганна Миколаївна.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про час та місце судового слухання.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Разом з тим, відзив відповідача на позовну заяву до суду не надійшов.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 17.06.2021 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 між Малим приватним підприємством «Бекас» (позивач, за Договором Покупець) та Фізичною особою - підприємцем Губар Ганною Миколаївною (відповідач, за Договором Продавець) було укладено Договір купівлі - продажу № 2 (надалі Договір).

Умовами Договору, а саме п.1.1., сторони обумовили, що Продавець зобов`язується надати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно оплатити його в порядку і на умовах, передбачених даним Договором.

Товаром, що продається за Договором є Ягоди малини заморожені (мін. 90 % цілої ягоди) без сміття у кількості 13 550 кг на суму 948 500,00 грн. та малиновий крамбл заморожений, без сміття у кількості 10 600 кг на суму 561 800,00 грн., загальна вартість товару та Договору становить 1 510 300,00 грн. (п. 1.2. Договору)

Пунктом 3.2. Договору передбачено порядок оплати вартості товару, а саме:

першочергова передоплата в сумі 948 500,00 грн. за ягоди малини заморожені (мін. 90 % цілої ягоди) без сміття;

післячергова передоплата за малиновий крамбл заморожений без сміття в сумі 561 800,00 грн. у термін до 10 днів після відвантаження ягід малини заморожених.

Підставою оплати є наданий Продавцем рахунок на оплату.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний передати Покупцеві товар протягом 1 робочого дня з моменту отримання оплати згідно п. 3.2. Договору.

Право власності та всі ризики на товар переходять до Покупця після підписання видаткової накладної. Підписанням видаткової накладної сторони підтверджують факт передачі - отримання товару, яка підписується Покупцем після перевірки товару по кількості та якості і завантаження на транспортний засіб перевізника. (п. 4.4. Договору)

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (п. 8.1. Договору)

Договір підписано сторонами, скріплено відтисками печаток господарюючих суб`єктів.

За доводами позивача на виконання умов Договору, відповідачем як Продавцем за видатковою накладною № 1 від 29.10.2020 було поставлено Позивачу товар на загальну суму 1 515 600,00 грн., а саме:

- Ягоди малини заморожені (мін. 90 % цілої ягоди) без сміття у кількості 13 550 кг на суму 948 500,00 грн;

- Малиновий крамбл заморожений, без сміття у кількості 10 700 кг на суму 567 100,00 грн..

На оплату товару відповідачем було надано рахунки № 1 від 02.10.2020 на суму 1 510 300,00 грн. та № 2 від № 1 від 29.10.2020 на суму 5 300,00 грн..

При цьому позивач зауважує, що незважаючи на те, що рахунок № 1 від 02.10.2020 та видаткова накладна № 1 від 29.10.2020 не були підписані зі сторони відповідача, позивач визнає факт виставляння відповідачем вищезазначеного рахунку та отримання товару від відповідача в обсягах, зазначених у не підписаній видатковій накладній.

Отже, згідно із вищезазначеними Договором, видатковою накладною та рахунками сторони остаточно досягли згоди на поставку товару на загальну суму 1 515 600,00 грн., який був отриманий позивачем.

В той же позивачем, в період з 02.10.2020 по 29.10.2020 перераховано відповідачу кошти за отриманий товар у загальній сумі 1 665 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 335 від 02.10.2020 на суму 300 000,00 грн.;

№ 337 від 06.10.2020 на суму 100 000,00 грн.;

№ 341 від 09.10.2020 на суму 100 000,00 грн.;

№ 343 від 09.10.2020 на суму 150 000,00 грн.;

№ 344 від 09.10.2020 на суму 50 000,00 грн.;

№ 345 від 12.10.2020 на суму 200 000,00 грн.;

№ 730 від 16.10.2020 на суму 20 000,00 грн.;

№ 731 від 19.10.2020 на суму 250 000,00 грн.;

№ 737 від 21.10.2020 на суму 200 000,00 грн.;

№ 741 від 28.10.2020 на суму 200 000,00 грн.;

№ 743 від 29.10.2020 на суму 95 000,00 грн..

Сума коштів, перерахованих позивачем в розмірі 1 665 000,00 грн., визнається відповідачем в обопільно підписаному акту звірки взаєморозрахунків №1 від 30.10.2020.

Як наголошує позивач, він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення надмірно сплачених коштів, проте такі кошти відповідачем були повернуті лише частково в сумі 49 801,98 грн., про що свідчать банківські виписки:

від 06.11.2020 на суму 19 801,98 грн.;

від 12.11.2020 на суму 10 000,00 грн.;

від 17.12.2020 на суму 10 000,00 грн.;

від 04.12.2020 на суму 10 000,00 грн.

Відтак, станом на день звернення з позовом до суду загальна сума неповернутих надмірно сплачених коштів становить 99 898,02 грн., яка заявлена до стягнення в позовній заяві.

При цьому, після звернення до суду з позовною заявою та відкриття провадження у справі відповідачем здійснено платежі на користь позивача в розмірі 30 000,00грн. (на яку позивачем зменшено позовні вимоги), а саме: 09.02.2021 - 10 000,00 грн.; 17.03.2021 - 20 000,00 грн.

За таких обставин, розмір неповернутих надмірно сплачених коштів, станом на день ухвалення рішення в даній справі, становить 69 898,02 грн..

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Перерахованими платіжними дорученнями підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в розмірі 1 665 000,00 грн.. При цьому суд зважає на доводи позивача, які не заперечуються відповідачем, про поставку товару на суму 1 515 600,00 грн.

Відтак, за наявними матеріалами справи, позивачем надмірно сплачено грошових коштів в сумі 149 400,00 грн., частина яких, в сумі 79 501,98 грн. повернута відповідачем на рахунок позивача з призначенням платежу - повернення коштів за товар.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що сума надмірно сплачених коштів в розмірі 69 898,02 грн. доведена належними та допустимими доказами, її наявність і розмір відповідачем не спростовані. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми надмірно сплачених коштів в розмірі 69 898,02 грн.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, дослідивши всі докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а відтак суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з п.2 ч. 1ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Окрім того суд зважає, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої позивач зобов`язався надати в порядку та строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Губар Ганни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Малого приватного підприємства «БЕКАС» (вул. Ранкова, буд. 1а, м. Луцьк, Волинська область, 43005; ) 69 898 грн. 02 коп. - надмірно сплачених коштів та 2 270 грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відому суду адресу електронної пошти позивача .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 29 червня 2021 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Ранкова, буд. 1а, м. Луцьк, Волинська область, 43005)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)