ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Справа № 918/80/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 (суддя Пашкевич І.О., повний текст рішення складено 26.04.2021р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"

про стягнення заборгованості в сумі 534315,60 грн

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Деркач В.В.;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" про стягнення заборгованості в сумі 534315,60 грн за договором поставки №53-122-01-20-09580 від 27.04.2020р., з яких: 526000,00 грн - основний борг, 2511,32 грн - відсотки річні та 5804,28 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.04.2021 р. у справі №918/80/21 позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 526 000 грн основного боргу, 2 511, 32 грн 3 % річних, 5 804, 28 грн інфляційних втрат та 4 069, 73 судового збору. Повернуто позивачу з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 4 069,73 грн, сплаченого при поданні позову.

В подальшому ,постановою Північно-західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2021 р. у справі № 918/80/21 змінено в частині стягнення 2 511, 32 грн 3 % річних та 4 069, 73 грн судового збору.

Пункти 1, 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції:

"1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон - Прилад" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" про стягнення заборгованості в сумі 534 315, 60 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (34400, Рівненська область, місто Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон - Прилад" (61045, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 295, ) 526 000 грн - основного боргу, 2 506, 83 грн - 3 % річних, 5 804, 28 грн - інфляційних втрат та 4 069,67 грн - судового збору".

3. В решті рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2021 р. у справі №918/80/21 - залишено без змін.

15.04.2021р. (вх.№1048/21) до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі (арк.справи 72).

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021 р. у справі №918/80/21 стягнуто з відповідача на користь позивача 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№2221/21 від 21.05.2021р.; арк.справи 125-130).

В скарзі апелянт, зокрема, звертає увагу, що суд першої інстанції при прийнятті додаткового рішення не взяв до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлене відповідачем у відзиві на позов (вих.№2383/001 від 12.02.2021р.), залишив поза увагою заперечення відповідача на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (лист №7162/001 від 19.04.2021р.), тобто суд першої інстанції не надав правову оцінку аргументованим доводам відповідача стосовно неспівмірності заявленої до стягнення суми, а також щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом робіт в даній справі, що є порушенням ч.5 ст.236 ГПК України.

Стверджує, що дана справа взагалі не є складною і це підтверджується насамперед розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, підготовка до розгляду справи не потребувала якогось додаткового аналізу норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, не вимагала великого обсягу аналітичної та технічної роботи.

Вважає, що стягнутий розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7000,00 гривень є неспівмірним із складністю даної справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, який необхідно витратити адвокату на виконання відповідних робіт.

Також стверджує, що залишено поза увагою та не надано відповідної правової оцінки штучному завищенню таких витрат представником позивача шляхом спростування у відповіді на відзив неіснуючих заперечень відповідача.

Апелянт звертає увагу, що не заперечував наявність заборгованості за поставлену продукцію, а тому спору між сторонами фактично не було.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на норми ст.ст.126, 254, 256, 257, 262, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", практику Європейського суду з прав людини, викладену у п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р., а також практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц, та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 24.10.2019р. у справі №905/1795/18.

На підставі викладеного скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на користь ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад" 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката та ухвалити нове рішення, яким зменшити зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу. Також скаржник подав до суду заяву про участь у судовому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.05.2021р. для розгляду справи №918/80/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В., суддя Маціщук А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 та призначено розгляд апеляційної скарги на 23.06.2021р. об 16:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №6. Встановлено позивачу строк до 04.06.2021р. для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання відповідачу. Встановлено відповідачу строк до 15.06.2021р. для подання до суду відповіді на відзив на апеляційну скаргу з доказами її (доданих до неї документів) надсилання позивачу. Допущено представників відповідача - Годицького А.І. та Деркача В.В. до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 07.06.2021р. задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у даній справі.

Розпорядженням керівника апарату суду від 22.06.2021р. №01-04/338 у зв`язку із

перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі - Маціщук А.В., відповідно до ст.32 ГПК України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В., суддя Гудак А.В.

Ухвалою від 22.06.2021р. прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 до провадження у новому складі суду.

23.06.2021р. (вх.№5006/21) на електронну адресу суду від представника ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад" надійшла заява, в якій останній просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами. Доводи, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримує, просить вимоги задовольнити в повному обсязі. Заяву скріплено електронним цифровим підписом.

При цьому, позивач не скористався правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та заздалегідь.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд скарги без його участі, положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, а судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а наявні в матеріалах справи докази достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.06.2021р. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на користь ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад" 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката та ухвалити нове рішення, яким зменшити зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно зі ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які останній поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який складається з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

09.04.2021р. у даній справі прийнято рішення, а 15.04.2021р. позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу адвоката з подачею відповідних доказів, тобто у строк визначений частиною 8 статті 129 ГПК.

До вказаної заяви, адвокатом Саніним О.О., яким надавалась правнича допомога позивачу у даній справі, були долучені копії Договору б/н від 10.01.2020р. про надання правової допомоги (арк.справи 74), Додаткового договору №5 від 01.02.2021р. (арк.справи 73), акту прийому послуг від 14.04.2021р. (арк.справи 74).

До позовної заяви позивачем були долучені копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1491 від 08.01.2014р. (арк.справи 8), оригінал ордеру Серія АХ №1038603 від 01.02.2021р. на ім`я адвоката Саніна Арсенія Олександровича про надання правової допомоги позивачу (арк.справи 10).

Так, з наданих позивачем документів вбачається, що 01.01.2020р. між адвокатом Саніним Арсенієм Олександровичем та Товариством було укладено Договір про надання правової допомоги (далі Договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що за цим договором адвокат приймає на себе доручення клієнта (Товариства) на надання правової допомоги з питань захисту прав та представлення інтересів клієнта в будь-яких цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, інших публічних та приватних правовідносинах, а клієнт, за дії адвоката з надання юридичної допомоги зобов`язується сплатити йому гонорар, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручення клієнта.

Згідно п.3.1. Договору за дії з надання юридичної допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі: згідно фактично виконаних робіт та надання послуг.

У клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх.№1480/21 від 17.02.2021р., арк.справи 39-40), та запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№3603/21 від 20.04.2021р., арк.справи 79-81), поданих до суду першої інстанції, відповідач заявив про зменшення розміру витрат на правову допомогу, стверджував, що вартість витрат на правову допомогу є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи. Зазначав, що даний спір є не складним що підтверджується розглядом даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), не вимагав значного обсягу юридичної і технічної роботи; відповідач не заперечував щодо наявної заборгованості, отже складність справи дорівнювала часу необхідному для здійснення розрахунку компенсаційних нарахувань. За наведених підстав, відповідач просив зменшити розмір витрат позивача на професійну допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 2000,00 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що додатковим договором №5 від 01.02.2021р., укладеним між адвокатом Саніним А.О. та Товариством, сторони вирішили доповнити Договір про надання правової допомоги б/н від 10.01.2020р. (про надання правової допомоги) пунктом 1.2 наступного змісту: "В рамках даного договору адвокатом надаються послуги щодо попереднього вивчення матеріалів, формування правової позиції, підготовки та подання позову від Товариства до Підприємства про стягнення заборгованості за договором поставки товару №53-122-01-20-09580 від 27.04.2020р., а також подальшого супроводження цієї справи в Господарському суді Рівненської області, що також включає в себе (але не виключно): участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, складання та відправка адвокатських запитів (збір доказів), складання заперечень на відповідь на відзив, письмових пояснень, інших заяв та клопотань як по суті справи так і з процесуальних питань".

14.04.2021р. було складено Акт №1 приймання послуг до Договору, відповідно до якого сторони засвідчили, що адвокатом Саніним А.О. була надана Товариству, а клієнтом прийнята, правова допомога за Договором, загальна вартість якої становить 7000,00 грн. Вартість послуг визначена із розрахунку 1 година - 1000,00 грн. Виконавцем згідно акту були надані наступні послуги:

- вивчення матеріалів наданих клієнтом, аналіз законодавства та актуальної практики щодо застосування ст.625 ЦК України - 1 година;

- написання (підготовка) позовної заяви до Підприємства про стягнення заборгованості за договором поставки; розрахунок 3% річних та інфляційних втрат - 3 години 20 хвилин;

- написання (підготовка) відповіді на відзив по справі - 2 години 25 хвилин;

- правове та інформаційне супроводження справи №918/80/21, яка перебуває в провадженні Господарського суду Рівненської області, моніторинг стану розгляду справи у ЄДРСР та порталі "Судова влада" - 0 годин 15 хвилин.

Отже, адвокатом наведено у акті приймання-передачі детальний опис виконаних ним робіт та кількість часу витраченого адвокатом.

Відповідно до ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає адвокатську діяльність через здійснення правової допомоги, а також визначає її види, серед яких ключове місце посідає представництво інтересів клієнта в судах.

Як вірно відмічено судом першої інстанції, комплексне тлумачення ст.42 та ст.126 ГПК України дають підстави для висновку, що таке представництво не обмежується участю в судовому засіданні та включає роботу адвоката поза його межами, в тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір та подання доказів і процесуальних документів, консультації клієнта.

Згідно статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати

мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, у поданих запереченнях відповідач заперечував проти заявленої до стягнення з відповідача правової допомоги, посилаючись на її завищений розмір.

Колегія суддів погоджується, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не впливає на витрачений адвокатом час на підготовку процесуальних документів по справі, та на якість наданих адвокатом послуг, відтак, не повинен зменшувати вартості таких послуг, тим більше такий порядок провадження у справі передбачений нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач посилався на те, що він не заперечував щодо наявної заборгованості, отже складність справи дорівнювала часу необхідному для здійснення розрахунку компенсаційних нарахувань.

При цьому, як вірно відмічено судом першої інстанції, зазначені заперечення відповідача є безпідставними, оскільки вимоги позивача включали основну заборгованість, яка не була погашена відповідачем в процесі розгляду справи, а судом прийнято рішення з даного питання.

Тому, колегія суддів вважає вірним висновок Господарського суду Рівненської області про безпідставність доводів відповідача про те, що вартість витрат на правову допомогу є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи.

В скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті додаткового рішення не взяв до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлене відповідачем у відзиві на позов та залишив поза увагою заперечення відповідача на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, з наведеного вище колегія суддів встановила, що всупереч тверджень апелянта, судом першої інстанції при розгляді клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката було враховано, та за результатами розгляду спростовано клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та заперечення відповідача на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, сума витрат на професійну правничу допомогу не є завищеною та відповідає критеріям розумності їхньому розміру, при цьому - відповідач не спростував їх неспівмірність.

Отже, Господарським судом Рівненської області було правомірно задоволено заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2021р. у справі №918/80/21 без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 24 червня 2021 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.