ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

25.06.2021м. ДніпроСправа № 904/3916/21

За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Рябчун Ліни Володимирівни, с. Чумаки Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території в сумі 1 914 грн. 15 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 02.04.2021 № б/н, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Рябчун Ліни Володимирівни заборгованість по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2018 по 19.03.2021 в сумі 1 914 грн. 15 коп. та покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. і витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат складає 8000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення (стоматологічного кабінету) загальною площею 45,2 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Моніторна, буд. 2, прим. 105, та перебуває у Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2".

У позовні заяві викладене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою господарського суду від 12.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.04.2021 відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву від 26.04.2021 № 21-2021, в якому зазначив, що між сторонами у справі не існувало договірних відносини, але відповідач завжди своєчасно сплачував платежі на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території при отриманні квитанцій на оплату. З невідомих причин з 01.04.2018 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2" припинило надавати квитанції. Отримавши позовну заяву, відповідач дізнався про існуючу заборгованість, попрохав у позивача квитанцію з реквізитами та негайно сплатив заборгованість 11.04.2021, про що свідчить платіжне доручення №158 на суму 2 200,00 грн, з урахуванням авансового платежу, адже заборгованість складала 1 914 грн 15 коп. Таким чином, спірна заборгованість сплачена відповідачем у повному обсязі, що також підтверджується двостороннім актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.04.2018 -26.04.2021. Просив у задоволенні позову відмовити.

17.05.2021 позивачем до суду подане клопотання про закриття провадження у справі від 11.05.2021, в якому просив суд прийняти відмову позивача від позову, закрити провадження у справі на підставі п. 4ч. 1 ст. 231 ГПК України. Зазначає, що відмова від позову мотивована сплатою відповідачем спірної заборгованості після звернення позивача із даним позовом до суду, через що позивач не підтримує заявлені вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем, що є підставою для покладення на відповідача витрат позивача зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп., в порядку ч. 3 ст. 130 ГПК Уукраїни.

Господарський суд зазначає, що згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, господарський суд вбачає підстави для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено вище, позивач заявив про відмову від позову, подавши відповідну письмову заяву.

Заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2" про відмову від позову підписана представником позивача адвокатом Підлужним В.М. на підставі ордеру від 11.05.2021 АЕ № 1069388, повноваження якого перевірені судом.

Згідно із частинами 1 - 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Заявлена відмова від позовних вимог не суперечить законодавству і не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. За таких обставин відмова від позову приймається господарським судом.

За приписами ч.3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору

Враховуючи те, що заява позивача про відмову від позову підписана повноважним представником, суд вбачає за можливе задовольнити вказану заяву та закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

За норами ч.4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно із ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даної справи є стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 914 грн. 15 коп., яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати внесків та обов`язкових платежів на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2018 по 19.03.2021.

При цьому підставою для відмови від позову послугував факт сплати відповідачем спірної заборгованості після пред`явлення позову, що підтверджується наданими сторонами платіжними дорученнями та не заперечується відповідачем.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у даному випадку наявні підстави для застосування ч.3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та стягнення понесених позивачами у справі витрат з відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Крім того, позивач просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат у сумі 6000 грн. 00 коп. позивачем до матеріалів справи надані копії: договору про надання правової допомоги від 01.04.2021; додаткової угоди № 1 від 01.04.2020 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2021; акту виконаних (наданих) послуг згідно договору про надання правової допомоги від 01.04.2021 та додаткової угоди № 1 від 01.04.2021по справі № 904/3916/21 в суді першої інстанції від 06.05.2021; платіжного доручення від 08.04.2021 № 273 про сплату 6000 грн. 00 коп.

Відповідно до акту виконаних (наданих) послуг згідно договору про надання правової допомоги від 01.04.2021 та додаткової угоди № 1 від 01.04.2021по справі № 904/3916/21 в суді першої інстанції від 06.05.2021вартість послуг адвоката склала 6000 грн. 00 коп.

Таким чином, витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп. суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з підготовки позовної заяви з додатками, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтуваність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача разом витратами по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп.

Аналогічного висновку щодо стягнення понесених судових витрат у разі закриття провадження у справі дійшов Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 922/418/20.

Керуючись ст. ст. 18, 46, 129, п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 231, ст. ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2" від позову.

Провадження у справі №904/3916/21 закрити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рябчун Ліни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моніторна 2" (49018, м. Дніпро, вул. Моніторна, буд. 2, ) 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору, 6 000 грн. 00 коп. (шість тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання ухвали видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 25.06.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь