ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Справа № 910/19472/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 (повне рішення складено 12.03.2021)

у справі №910/19472/20 (суддя - Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Доля"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Доля" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" про стягнення заборгованості за договором поставки товару №КД-137 від 13.02.2020 у загальному розмірі 67397,99 грн, з яких: 46456,67 грн - основний борг, 5878,74 грн - пеня та 15062,58 грн - штраф.

Вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки товару №КД-137 від 13.02.2020 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 відкрито провадження у справі №910/19472/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 (повне рішення складено 12.03.2021) у справі №910/19472/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Доля" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" на користь позивача 46456,67 грн основного боргу, 4966,24 грн пені та 14866,61 грн штрафу, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що висновки місцевого господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні, є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи, а також тим, що судом не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним було отримано лише частину товару на суму 84601,74 грн та оплачено його у повному обсязі, доказом чого є додані до скарги копії платіжних доручень.

Натомість, відповідач заперечує отримання товару за частиною видаткових накладних, оскільки на них відсутні відтиски печатки відповідача, підписи його уповноважених осіб та дані щодо їх прізвища і посади. На переконання Товариства з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська", матеріали справи не містять доказів того, що особи, які вказані як отримувачі товарно-матеріальних цінностей за спірними накладними, мали відповідні повноваження від юридичної особи покупця та могли діяти від його імені. Тому такі накладні не можуть бути належними та допустимими доказами отримання покупцем товару і доказом наявності боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 апеляційну скаргу у справі №910/19472/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/19472/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Доля" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Позивач отримав зазначену ухвалу 29.04.2021, проте у встановлений процесуальний строк не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 13.02.2020 між Товариством з обмеженою діяльністю "Компанія Доля" (постачальник) та Товариством з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська" (покупець) укладено договір поставки товару №КД-137 з протоколом розбіжностей, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець сплатити і прийняти товар у кількості, асортименті і у цінах, узгоджених з постачальником.

Відповідно до п. 2.6 договору оплату за поставлений товар покупець здійснює на підставі рахунків-фактур та/або видаткової накладної, що формується на підставі замовлення покупця постачальником.

Усі розрахунки, передбачені договором, здійснюються з використанням національної валюти України - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника, зазначений у реквізитах до даного договору, або інший рахунок, про який постачальник своєчасно та письмово повідомив покупця (п. 2.7 договору).

Згідно з п. 2.8 договору розрахунки за товар здійснюються протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару або у інший строк, попередньо домовлений між сторонами.

Відповідно до п. 2.9 договору датою оплати товару є дата зарахування відповідних грошових сум на банківський рахунок продавця.

За змістом пункту 3.2 укладеного правочину моментом здійснення поставки товарів постачальником є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна).

Пунктом 3.3 договору також узгоджено, що право власності на товар переходить до покупця в момент підписання відповідальною особою покупця видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної.

Згідно з п. 7.2 договору за прострочення або неповну сплату товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У випадку прострочення більш ніж на 30 днів окрім пені покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% від простроченої до сплати суми.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору у період з 13.02.2020 по 06.08.2020 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 131230,89 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями наступних видаткових накладних: №1342 від 13.02.2020 на суму 6000,83 грн, №1359 від 14.02.2020 на суму 1458,10 грн, №1518 від 18.02.2020 на суму 6666,87 грн, №1587 від 19.02.2020 на суму 1245,10 грн, №1588 від 19.02.2020 на суму 558,38 грн, №1665 від 20.02.2020 на суму 7973,59 грн, №1666 від 20.02.2020 на суму 3829,10 грн, №1667 від 20.02.2020 на суму 2557,12 грн, 1676 від 24.02.2020 на суму 3468,18 грн, №1809 від 25.02.2020 на суму 2773,06 грн, №1817 від 25.02.2020 на суму 2692,19 грн, №1831 від 26.02.2020 на суму 1514,10 грн, №1938 від 28.02.2020 на суму 2870,21 грн, №2036 від 02.03.2020 на суму 3232,29 грн, №2048 від 03.03.2020 на суму 3122,70 грн, №2084 від 03.03.2020 на суму 3803,32 грн, №2086 від 03.03.2020 на суму 1330,10 грн, №2219 від 05.03.2020 на суму 983,65 грн, №2232 від 05.03.2020 на суму 7160,43 грн, №2273 від 05.03.2020 на 737,14 грн, №2387 від 10.03.2020 на суму 3513,51 грн, №2388 від 10.03.2020 на суму 4023,38 грн, №2480 від 12.03.2020 на суму 4210,90 грн, №2560 від 13.03.2020 на суму 4586,33 грн, №2578 від 13.03.2020 на суму 3820,00 грн, №2586 від 16.03.2020 на суму 1615,00 грн, №2858 від 26.03.2020 на суму 1945,00 грн, №3005 від 03.04.2020 на суму 2783,30 грн, №3103 від 08.04.2020 на суму 2843,96 грн, №3435 від 29.04.2020 на суму 250,25 грн, №4048 від 22.05.2020 на суму 1311,09 грн, №4267 від 28.05.2020 на суму 1133,30 грн, №4268 від 28.05.2020 на суму 716,25 грн, №4269 від 28.05.2020 на суму 85,00 грн, №4552 від 04.06.2020 на суму 1109,47 грн, №4553 від 04.06.2020 на суму 52,50 грн, №5378 від 04.06.2020 на суму 42,50 грн, №4984 від 11.06.2020 на суму 1140,55 грн, №6155 від 06.07.2020 на суму 1053,70 грн, №6156 від 06.07.2020 на суму 3005,92 грн, №6157 від 06.07.2020 на суму 210,74 грн, №6158 від 06.07.2020 на суму 3900,84 грн, №6454 від 09.07.2020 на суму 56,50 грн, №6455 від 09.07.2020 на суму 9422,28 грн, №6467 від 09.07.2020 на суму 267,24 грн, №6468 від 09.07.2020 на суму 4883,68 грн, №6802 від 16.07.2020 на суму 45,20 грн, №6803 від 16.07.2020 на суму 6010,30 грн, №6807 від 16.07.2020 на суму 949,50 грн, №7875 від 06.08.2020 на суму 195,48 грн, №7876 від 06.08.2020 на суму 992,30 грн, №7884 від 06.08.2020 на суму 390,96 грн та №7885 від 06.08.2020 на суму 815,50 грн.

Натомість, згідно з наявною у матеріалах справи випискою по рахунку позивача Товариство з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська" здійснило оплату поставленого товару частково на суму 84774,22 грн.

Таким чином, оскільки решта вартості товару залишилась неоплаченою з боку відповідача, Товариство з обмеженою діяльністю "Компанія Доля" звернулося з даним позовом до суду та просило стягнути з Товариства з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська" суму основного боргу за договором поставки товару №КД-137 від 13.02.2020 у розмірі 46456,67 грн.

Окрім цього, у зв`язку з порушенням строків оплати за товар, у тому числі, на строк більше 30 днів, позивач також просив на підставі п. 7.2 договору поставки стягнути з відповідача 5878,74 грн пені та 15062,58 грн штрафу.

Частково задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки №КД-137 від 13.02.2020 у сумі 46456,67 грн належним чином доведена та не спростована відповідачем у встановленому порядку.

Разом з цим, місцевий господарський суд, дослідивши розрахунок пені, наведений у позовній заяві, встановив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Доля" неправильно визначено початок її нарахування. Також при визначенні періоду нарахування пені, позивачем не враховано приписи ч. 6 ст. 232 ГК України.

Окрім цього, судом встановлено, що позивачем допущено помилку при нарахуванні штрафу на заборгованість за поставлений товар 20.02.2020, оскільки прострочення на суму 14359,81 грн становило менше 30 днів та нарахування штрафу слід здійснювати на суму 13379,99 грн.

З наведеними висновками місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач у повній мірі не виконав свій обов`язок щодо оплати вартості поставленого позивачем товару.

Так, у період з 13.02.2020 по 06.08.2020 на виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки №КД-137 від 13.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Доля" здійснило поставку відповідачу товару на суму 131230,89 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних за вказаний період, які підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У пункті 2.8 договору поставки сторонами узгоджено, що розрахунки за товар здійснюються протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару або у інший строк, попередньо домовлений між сторонами.

Оскільки матеріали справи не містять доказів погодження сторонами інших строків оплати поставленого товару, то відповідач мав здійснити оплату протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару.

Як убачається з наявної у матеріалах справи банківської виписки по рахунку позивача, Товариство з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська" здійснило оплату поставленого товару лише частково на суму 84774,22 грн, у зв`язку із чим заборгованість відповідача за договором поставки №КД-137 від 13.02.2020 становить 46456,67 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом, невиконання зобов`язання за договором в частині оплати товару на суму 46456,67 грн підтверджується матеріалами справи, а відповідачем не надано доказів на спростування вказаної заборгованості.

Поряд з цим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Товариство з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська" зазначає, що ним було отримано лише частину товару на суму 84601,74 грн та оплачено його у повному обсязі, доказом чого є додані до скарги копії платіжних доручень.

Натомість, відповідач заперечує отримання товару за частиною видаткових накладних, оскільки на них відсутні відтиски печатки відповідача, підписи його уповноважених осіб та дані щодо їх прізвища і посади. На переконання Товариства з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська", матеріали справи не містять доказів того, що особи, які вказані як отримувачі товарно-матеріальних цінностей за спірними накладними, мали відповідні повноваження від юридичної особи покупця та могли діяти від його імені. Тому такі накладні не можуть бути належними та допустимими доказами отримання покупцем товару і доказом наявності боргу.

Проте, колегія суддів вважає наведені аргументи відповідача необґрунтованими, оскільки вони не спростовують правомірних висновків суду стосовно порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки.

Відповідач заперечує отримання товару за наступними видатковими накладними: №7876 від 06.08.2020 на суму 992,30 грн, №7875 від 06.08.2020 на суму 195,48 грн, №6803 від 16.07.2020 на суму 6010,30 грн, №6802 від 16.07.2020 на суму 45,20 грн, №6455 від 09.07.2020 на суму 9422,28 грн, №6454 від 09.07.2020 на суму 56,50 грн, №6158 від 06.07.2020 на суму 3900,84 грн, №6157 від 06.07.2020 на суму 210,74 грн, №4553 від 04.06.2020 на суму 52,50 грн, №3103 від 08.04.2020 на суму 2843,96 грн, №3005 від 03.04.2020 на суму 2783,30 грн, №2219 від 05.03.2020 на суму 983,65 грн, №2232 від 05.03.2020 на суму 7160,43 грн, №2036 від 02.03.2020 на суму 3232,29 грн, №1831 від 26.02.2020 на суму 1514,10 грн, №1588 від 19.02.2020 на суму 558,38 грн та №1518 від 18.02.2020 на суму 6666,87 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату отриманого товару, копії яких містяться у матеріалах справи. При цьому, відповідачем до матеріалів апеляційної скарги додано копії платіжних доручень, якими підтверджується оплата поставленого товару.

Зокрема, рахунок на оплату товару №3103 від 07.04.2020 на суму 2843,96 грн (т. 1, а. с. 76) відповідає видатковій накладній №3103 від 08.04.2020, яка повністю оплачена Товариством з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська", що підтверджується платіжним дорученням №2477 від 08.04.2020. На підставі рахунку №4550 від 02.06.2020 на суму 52,50 грн (т. 1, а. с. 87) відповідач оплатив товар за видатковою накладною №4553 від 04.06.2020, що підтверджується платіжним дорученням №2627 від 03.06.2020. На підставі рахунків №6466 від 09.07.2020 на суму 56,50 грн (т. 1, а. с. 102) та №6467 від 09.07.2020 на суму 9422,28 грн (т. 1, а. с. 104) відповідач оплатив товар за видатковими накладними №6454 від 09.07.2020 та №6455 від 09.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням №2740 від 10.07.2020. На підставі рахунків №6721 від 14.07.2020 на суму 45,20 грн (т. 1, а. с. 110) та №6722 від 14.07.2020 на суму 6010,30 грн (т. 1, а. с. 112) відповідач оплатив товар за видатковими накладними №6802 від 16.07.2020 та №6803 від 16.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням №2759 від 16.07.2020. На підставі рахунку №6179 від 03.07.2020 на суму 210,74 грн (т. 1, а. с. 98) відповідач оплатив товар за видатковою накладною №6157 від 06.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням №2712 від 03.07.2020. На підставі рахунку №6180 від 03.07.2020 на суму 3900,84 грн (т. 1, а. с. 100) відповідач оплатив товар за видатковою накладною №6158 від 06.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням №2713 від 03.07.2020.

З огляду на викладене, відповідачем оплачено товар за видатковими накладними, які, на його переконання, не є належними доказами підтвердження факту поставки товару.

Тому апеляційний суд вважає, що такими діями відповідач, фактично, визнав факт здійснення вищевказаних господарських операцій з поставки товару за договором поставки товару №КД-137 від 13.02.2020. При цьому, вказані відповідачем видаткові накладні містять необхідні реквізити та відповідають вимогам до первинних документів, зокрема, і підписи осіб, що отримували товар.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 58-1 ГК України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

З огляду на викладене, відсутність відтиску печатки відповідача на частині видаткових накладних жодним чином не свідчить про те, що товар за такими видатковими накладними не поставлявся Товариству з обмеженою діяльністю "Бджілка Печерська".

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача щодо отримання лише частини товару на суму 84601,74 грн колегією суддів визнаються необґрунтованими та відхиляються.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 5878,74 грн та 15062,58 грн штрафу, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

За змістом пункту 7.2 договору поставки за прострочення або неповну сплату товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У випадку прострочення більш ніж на 30 днів, крім пені покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% від простроченої до сплати суми.

Судом першої інстанції встановлено, що нарахування пені здійснене позивачем за наступні періоди:

- з 12.03.2020 по 16.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 20.02.2020;

- з 16.03.2020 по 16.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 24.02.2020;

- з 17.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 25.02.2020;

- з 18.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 26.02.2020;

- з 20.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 28.02.2020;

- з 23.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 02.03.2020;

- з 24.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 03.03.2020;

- з 26.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 05.03.2020;

- з 31.03.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 10.03.2020;

- з 02.04.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 12.03.2020;

- з 03.04.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 13.03.2020;

- з 06.04.2020 по 15.07.2020 на заборгованість за поставлений товар 16.03.2020;

- з 24.04.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 03.04.2020;

- з 25.06.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 04.06.2020.

Убачається, що у періоди розрахунку пені позивачем включено дні, у які відповідач ще не вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, враховуючи строк оплати товару (21 день з моменту поставки). Також, при визначенні періоду нарахування пені позивачем не враховано приписи ч. 6 ст. 232 ГК України щодо припинення нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 253 ЦК України).

При цьому, перебіг часу, за який нараховується пеня у відповідності до норм законодавства, починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане. Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

З огляду на строки оплати, встановлені у договорі, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що правильними періодами нарахування пені у межах визначених позивачем періодів є:

- з 13.03.2020 по 13.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 20.02.2020;

- з 17.03.2020 по 16.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 24.02.2020;

- з 18.03.2020 по 18.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 25.02.2020;

- з 19.03.2020 по 19.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 26.02.2020;

- з 21.03.2020 по 21.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 28.02.2020;

- з 24.03.2020 по 24.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 02.03.2020;

- з 25.03.2020 по 25.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 03.03.2020;

- з 27.03.2020 по 27.09.2020 на заборгованість за поставлений товар 05.03.2020;

- з 01.04.2020 по 01.10.2020 на заборгованість за поставлений товар 10.03.2020;

- з 03.04.2020 по 03.10.2020 на заборгованість за поставлений товар 12.03.2020;

- з 04.04.2020 по 04.10.2020 на заборгованість за поставлений товар 13.03.2020;

- з 07.04.2020 по 15.07.2020 на заборгованість за поставлений товар 16.03.2020;

- з 25.04.2020 по 25.10.2020 на заборгованість за поставлений товар 03.04.2020;

- з 26.06.2020 по 27.11.2020 на заборгованість за поставлений товар 04.06.2020.

Суд першої інстанції, здійснивши власний перерахунок пені, виходячи зі встановлених вище обставин та часткової оплати відповідачем грошових коштів за поставлений товар, дійшов правомірного висновку, що обґрунтованою сумою пені, яка підлягає стягненню з відповідача, є 4966,24 грн. Колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення у зазначеній частині. Таким чином, висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення позову в частині стягнення пені є правомірним.

Також Господарський суд міста Києва здійснив перевірку розрахунку штрафу у розмірі 20% від простроченої до сплати суми, нарахованого за прострочення більш ніж на 30 днів.

Судом правомірно встановлено, що позивачем допущено помилку при нарахуванні штрафу на заборгованість за поставлений товар 20.02.2020, оскільки прострочення на суму 14359,81 грн становило менше 30 днів, а отже нарахування штрафу слід здійснювати на суму 13379,99 грн. Таким чином сума штрафу на заборгованість за поставлений товар 20.02.2020 становить 2675,99 грн. Отже, за висновками місцевого господарського суду, позовні вимоги в частині стягнення штрафу є обґрунтованими у сумі 14866,61 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірними висновки місцевого господарського суду про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені і штрафу на підставі п. 7.2 договору поставки.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 у справі №910/19472/20 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 у справі №910/19472/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко