РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2021Справа № 910/6282/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (м. Київ)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." (м. Київ)

про стягнення 20.260,20 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про стягнення 20.260,20 грн страхового відшкодування.

До позовної заяви позивачем додано заяво, в якій позивач наголошує, що окрім сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн інших витрат не планується.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.21. відкрито провадження у справі № 910/6282/21, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам господарського процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових пояснень, заяв, клопотань.

18.05.21. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує.

Позивачем відповіді на відзив не подано.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.12.19. між позивачем (Страховиком), Товариством з обмеженою відповідальністю «Саноіл» (Страхувальником) укладено Генеральний Договір добровільного страхування наземного транспорту № CAS0045646 (Договір), відповідно до якого страховик прийняв під страховий захист, зокрема, сідловий тягач DAF FT XF 105.410, д.р.н. НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що 24.07.20. в с. Пісочин Харківської області на вул. Полтавське шосе 186 мала місце ДТП із означеним застрахованим позивачем транспортним засобом та автомобілем марки Honda, д.р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з порушенням водієм автомобіля марки Honda, д.р.н. НОМЕР_2 ПДП України, що, за твердженням позивача, підтверджується електронним Європротоколом від 24.07.20.

З набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.11., яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Так, відповідно до п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

На виконання Закону України від 17.02.11., Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.11. № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Як вбачається з наданої позивачем до матеріалів позовної заяви копії ні дата пригоди, ні час, ні місцезнаходження, Європротоколу, з нього не вбачається заповнення пункту 4.

Також в означеному Європротоколі є непридатними для читання відомості про транспортний засіб А, в тому числі відомості про реєстраційний номерний знак автомобіля та причіпа, страхувальника/власника полісу.

Також не придатною для встановлення фактичних обставин ДТП є схема пригоди (пункт 13 Європротоколу).

Судом встановлено, що повідомлення не містить інформацію (по всім пунктам).

Суд за змістом наданого позивачем Європротоколу не вбачає за можливе встановити обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.

За викладеного суд не уд визнає наданий позивачем Європротокол належним та допустимим доказом у справі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак позивачем вказаного не вчинено, на обґрунтування своєї правової позиції надано не придатну для читання копію Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

В свою чергу доступу до електронного Європротоколу суд не має.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

При цьому відповідач в письмовому відзиві, який був направлений позивачу, наголошував на непридатності для читання наданої копії Європротоколу, однак позивач означені твердження залишив без уваги, належної придатної для читання копії суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги позивача суд вважає недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України та відмову в задоволенні позову, судовий збір покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко