ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1127/21

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода

до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Леван-70

про стягнення заборгованості в сумі 173 927,89 грн.,

за участю представника:

позивача: Мельника О. Г. (виписка від 15.03.2021 року);

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2021 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (далі позивач) до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Леван-70 (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 173 927,89 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення №6038 від 23.01.2015 року, згідно з якими позивач зобов`язувався надати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі послуги), а відповідач зобов`язувався послуги прийняти і оплатити.

Відповідач послуги, отримані в період з березня 2020 року до лютого 2021 року, оплатив частково.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 164 917,95 грн. основного боргу, 2 310,15 грн. трьох процентів річних, 6 699,79 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання на 12 травня 2021 року.

У судовому засіданні 12 травня 2021 року підготовче засідання відкладено на 02 червня 2021 року, про що постановлено ухвалу суду.

02 червня 2021 року представник позивача в засіданні позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 30 червня 2021 року.

30 червня 2021 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області суду від 21.04.2021 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, та попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 04.05.2021 року та 14.05.2021 року, відзиву на позовну заяву не подано, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

23 січня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (далі позивач) та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Леван-70 (далі відповідач) був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення №6038 (далі договір), згідно з умовами якого позивач зобов`язувався надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі послуги), а відповідач зобов`язувався своєчасно і в повному обсязі оплачувати отримані послуги.

Згідно з п. 2.1 договору, вартість наданих послуг визначається за встановленими тарифами.

Відповідно до п. 2.2 договору, тарифи на момент укладення договору становлять:

- для споживачів 1 категорії (населення): водопостачання - 3,62 грн. за 1 м3 (крім того 20% ПДВ); водовідведення - 7,21 грн. за 1 м3 (крім того 20% ПДВ);

- для споживачів 2 категорії (інші): водопостачання - 3,62 грн. за 1 м3 (крім того 20% ПДВ); водовідведення - 7,21 грн. за 1 м3 (крім того 20% ПДВ);

- для споживачів 3 категорії (бюджетні установи): водопостачання - 3,62 грн. за 1 м3 (крім того 20% ПДВ); водовідведення - 7,21 грн. за 1 м3 (крім того 20% ПДВ).

Пунктом 2.3 договору встановлено, що розрахунок вартості послуг виконується на підставі нормативного розрахунку, поданого відповідачем. Розрахунок вартості послуг після його підписання сторонами є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 2). Загальний розмір плати за надані послуги згідно нормативів (норм) споживання на момент укладення цього договору становить 49 215,92 гривень (в тому числі 20% ПДВ складає 8 202,65 грн.) на рік, у тому числі за: централізоване постачання холодної води 16 468,10 гривень (в тому числі 20% ПДВ складає 2744,68 грн.) за 3791 м3; централізоване водовідведення (у тому числі стічні води, що утворюються внаслідок випадання атмосферних опадів, та здійснення поливально-мийних робіт, у разі їх наявності) 32 747,82 гривень (в тому числі 20% ПДВ складає 5 457,97 грн.) за 3785 м3.

Згідно з п. 3.1 договору, кількість холодної води, що постачається позивачем на об`єкти відповідача, визначається за показниками приладів обліку, встановлених на межі балансової належності мереж відповідача та позивача, опломбованих та зареєстрованих позивачем.

Відповідно до п. 3.2 договору, зняття показників приладів обліку здійснюється представником позивача в присутності відповідача або самим відповідачем щомісячно з 5 по 25 поточного місяця. Позивач перевіряє правильність зняття відповідачем показників засобів обліку води та надання ним відомостей про обсяги скинутих стічних вод (в разі зняття та надання відомостей відповідачем).

Згідно з п. 3.10 договору, у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг відповідач зобов`язаний у 5-ти денний термін з дня отримання рахунку, надати позивачу обґрунтовані документи для врегулювання розрахунків. У випадку невиконання цієї умови рахунки позивача вважаються прийнятими до оплати.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що надані за даним договором послуги, оплачуються відповідачем щомісячно на підставі виписаного позивачем рахунку. Рахунок за надані послуги виписується позивачем, як правило, один раз на місяць і в ньому зазначається період надання послуг, що відповідає місяцю, на який припадає дата останнього зняття показників приладів обліку. Розрахунковим періодом, за який виписується рахунок, є період між попереднім та останнім зняттям показників приладів обліку.

Згідно з п. 4.2 договору, за погодженням сторін, надані позивачем послуги відповідач може оплачувати із застосуванням авансової системи оплати спожитих послуг. В такому випадку, рахунок на авансовий платіж виписується позивачем до 10-го числа розрахункового місяця. Сума авансового платежу не може перевищує 50% вартості послуг отриманих у попередньому місяці. Позивач виписує відповідачу рахунок на оплату спожитих послуг із врахуванням сум сплаченого авансового платежу у даному розрахунковому періоді до 25-го числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.3 договору, термін оплати рахунків за надані послуги (рахунків на авансовий платіж) - протягом 5-ти банківських з дати отримання відповідачем рахунків.

Пунктом 4.5 договору встановлено, що у разі наявності заборгованості відповідача за надані послуги, позивач зараховує отримані кошти на її погашення у порядку календарної черговості виникнення заборгованості, навіть якщо в платіжному документі відповідача буде зазначено будь-який інший період, за який проводиться оплата.

Згідно з п. 5.5.1 договору, відповідач зобов`язаний оплачувати послуги, згідно отриманих від позивача рахунків та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 12.1 договору, даний договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до „31 грудня 2015 р.

Пунктом 12.2 договору встановлено, що договір вважається переукладеним на наступний календарний рік на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на те, що ним відповідачу були надані послуги за період з березня 2020 року до лютого 2021 року на загальну суму 169 310,50 грн., що підтверджується рахунками: 6038 на оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно договору №6038 від 23.01.2015 року за березень 2020 р., на суму 12 489,44 грн.; квітень 2020 р., на суму 13 276,30 грн.; травень 2020 р., на суму 14 468,52 грн.; червень 2020 р., на суму 10 257,85 грн.; липень 2020 р., на суму 16 333,35 грн.; серпень 2020 р., на суму 10 442,92 грн.; вересень 2020 р., на суму 14 512,08 грн.; жовтень 2020 р., на суму 14 220,76 грн.; листопад 2020 р., на суму 14 562,24 грн.; грудень 2020 р., на суму 14 322,26 грн.; січень 2021 р., на суму 16 322,96 грн.; лютий 2021 р., на суму 18 101,62 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

За твердженнями представника позивача, відповідач послуги, надані позивачем, оплатив частково, а саме в сумі 4 392,55 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

З метою досудового врегулювання спору, позивач надав відповідачу претензію про сплату заборгованості №1-04/09-103 від 14.01.2020 року.

Відповідач відповіді на вищевказану претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписані акти звірки взаємних розрахунків станом за період: 2020 р. та за період: з 01.01.2021 року 03.03.2021 року.

Відповідно до вимог чинного законодавства, акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, згідно з яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі на підтвердження певних обставин, зокрема на підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність у акта звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, в якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

У зв`язку з тим, що відповідач борг не оплатив, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 164 917,95 грн. основного боргу, 2 310,15 грн. трьох процентів річних, 6 699,79 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 23 січня 2015 року був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення №6038, згідно з умовами якого позивач зобов`язувався надати відповідачу послуги, а відповідач зобов`язувався послуги прийняти і оплатити.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, за період з березня 2020 року до лютого 2021 року позивачем надано послуги відповідачу на загальну суму 169 310,50 грн., що підтверджується рахунками: 6038 на оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно договору №6038 від 23.01.2015 року за березень 2020 р., на суму 12 489,44 грн.; квітень 2020 р., на суму 13 276,30 грн.; травень 2020 р., на суму 14 468,52 грн.; червень 2020 р., на суму 10 257,85 грн.; липень 2020 р., на суму 16 333,35 грн.; серпень 2020 р., на суму 10 442,92 грн.; вересень 2020 р., на суму 14 512,08 грн.; жовтень 2020 р., на суму 14 220,76 грн.; листопад 2020 р., на суму 14 562,24 грн.; грудень 2020 р., на суму 14 322,26 грн.; січень 2021 р., на суму 16 322,96 грн.; лютий 2021 р., на суму 18 101,62 грн., копії яких долучені до матеріалів справи,

Судом встановлено, що відповідач послуги оплатив частково, а саме в сумі 4 392,55 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, копії яких долучені до матеріалів справи.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач жодних документів, що підтверджували б оплату наданих позивачем послуг, суду не надав, тому вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 164 917,95 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив суд стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 2 310,15 грн. та суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 6 699,79 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, сплата трьох процентів річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що відповідач був зобов`язаний оплатити надані позивачем послуги протягом п`яти банківських днів з дати отримання відповідачем рахунків, тому оплати повинні були бути здійснені відповідачем наступним чином:

- за рахунком за березень 2020 року, - до 07.04.2020 року включно;

- за рахунком за квітень 2020 року, - до 08.05.2020 року включно;

- за рахунком за травень 2020 року, - до 05.06.2020 року включно;

- за рахунком за червень 2020 року, - до 07.07.2020 року включно;

- за рахунком за липень 2020 року, - до 06.08.2020 року включно;

- за рахунком за серпень 2020 року, - до 07.09.2020 року включно;

- за рахунком за вересень 2020 року, - до 07.10.2020 року включно;

- за рахунком за жовтень 2020 року, - до 06.11.2020 року включно;

- за рахунком за листопад 2020 року, - до 07.12.2020 року включно;

- за рахунком за грудень 2020 року, - до 12.01.2021 року включно;

- за рахунком за січень 2021 року, - до 05.02.2021 року включно;

- за рахунком за лютий 2021 року, - до 09.03.2021 року включно.

Як встановлено судом, відповідач надані позивачем послуги не оплатив.

Три проценти річних за рахунком за березень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

08.04.2020 року до 26.03.2021 року, складає 353 дні, тому три проценти річних від суми 8 096,89 грн. становлять 234,43 грн.;

- за рахунком за квітень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

09.05.2020 року до 26.03.2021 року, складає 322 дні, тому три проценти річних від суми 13 276,30 грн. становлять 350,66 грн.;

- за рахунком за травень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

06.06.2020 року до 26.03.2021 року, складає 294 дні, тому три проценти річних від суми 14 468,52 грн. становлять 348,94 грн.;

- за рахунком за червень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

08.07.2020 року до 26.03.2021 року, складає 262 дні, тому три проценти річних від суми 10 257,85 грн. становлять 220,49 грн.;

- за рахунком за липень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

07.08.2020 року до 26.03.2021 року, складає 232 дні, тому три проценти річних від суми 16 333,55 грн. становлять 310,92 грн.;

- за рахунком за серпень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

08.09.2020 року до 26.03.2021 року, складає 200 днів, тому три проценти річних від суми 10 442,92 грн. становлять 171,39 грн.;

- за рахунком за вересень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

08.10.2020 року до 26.03.2021 року, складає 170 днів, тому три проценти річних від суми 14 512,08 грн. становлять 202,49 грн.;

- за рахунком за жовтень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

07.11.2020 року до 26.03.2021 року, складає 140 днів, тому три проценти річних від суми 14 220,76 грн. становлять 163,46 грн.;

- за рахунком за листопад 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

08.12.2020 року до 26.03.2021 року, складає 109 днів, тому три проценти річних від суми 14 562,24 грн. становлять 130,38 грн.;

- за рахунком за грудень 2020 року, враховуючи період заборгованості з:

13.01.2021 року до 26.03.2021 року, складає 73 дні, тому три проценти річних від суми 14 322,26 грн. становлять 85,93 грн.;

- за рахунком за січень 2021 року, враховуючи період заборгованості з:

06.02.2021 року до 26.03.2021 року, складає 49 днів, тому три проценти річних від суми 16 322,96 грн. становлять 65,74 грн.;

- за рахунком за лютий 2021 року, враховуючи період заборгованості з:

10.03.2021 року до 26.03.2021 року, складає 17 днів, тому три проценти річних від суми 18 101,62 грн. становлять 25,29 грн.,

а разом 2 310,12 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожний період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж повинен бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому повинен бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо оплату заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без враховування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням цього місяця.

Сума, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції:

- за рахунком за березень 2020 року:

за період з квітня 2020 року до лютого 2021 року: у квітні 2020 року 100,8% (УК №88 від 13.05.2020 року); травні 100,3% (УК №109 от 11.06.2020 року); червні 100,2% (УК №134 від 16.07.2020 року); липні 99,4% (УК №154 від 12.08.2020 року); серпні 99,8% (УК №176 від 11.09.2020 року); вересні 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 8 096,89 грн., складає 540,51 грн.;

- за рахунком за квітень 2020 року:

за період з травня 2020 року до лютого 2021 року: у травні 2020 року 100,3% (УК №109 от 11.06.2020 року); червні 100,2% (УК №134 від 16.07.2020 року); липні 99,4% (УК №154 від 12.08.2020 року); серпні 99,8% (УК №176 від 11.09.2020 року); вересні 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 13 276,30 грн., складає 773,87 грн.;

- за рахунком за травень 2020 року:

за період з червня 2020 року до лютого 2021 року: у червні 2020 року 100,2% (УК №134 від 16.07.2020 року); липні 99,4% (УК №154 від 12.08.2020 року); серпні 99,8% (УК №176 від 11.09.2020 року); вересні 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 14 468,52 грн., складає 797,56 грн.;

- за рахунком за червень 2020 року:

за період з липня 2020 року до лютого 2021 року: у липні 2020 року 99,4% (УК №154 від 12.08.2020 року); серпні 99,8% (УК №176 від 11.09.2020 року); вересні 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 10 257,85 грн., складає 543,85 грн.;

- за рахунком за липень 2020 року:

за період з серпня 2020 року до лютого 2021 року: у серпні 2020 року 99,8% (УК №176 від 11.09.2020 року); вересні 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 16 333,55 грн., складає 969,79 грн.;

- за рахунком за серпень 2020 року:

за період з вересня 2020 року до лютого 2021 року: у вересні 2020 року 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 10 442,92 грн., складає 642,21 грн.;

- за рахунком за вересень 2020 року:

за період з жовтня 2020 року до лютого 2021 року: у жовтні 2020 року 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопаді - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 14 512,08 грн., складає 815,81 грн.;

- за рахунком за жовтень 2020 року:

за період з листопада 2020 року до лютого 2021 року: у листопаді 2020 року - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року); грудні 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 14 220,76 грн., складає 650,72 грн.;

- за рахунком за листопад 2020 року:

за період з грудня 2020 року до лютого 2021 року: у грудні 2020 року 100,9% (УК №7 від 13.01.2021 року); у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 14 562,24 грн., складає 470,92 грн.;

- за рахунком за грудень 2020 року:

за період з січня 2021 року до лютого 2021 року: у січні 2021 року 101,3% (УК №28 від 11.02.2021 року; лютому 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 14 322,26 грн., складає 331,27 грн.;

- за рахунком за січень 2021 року:

за період лютий 2021 року: у лютому 2021 року 101,0% (УК №47 від 11.03.2021 року), від суми 16 322,96 грн., складає 163,23 грн.,

а разом 6 699,74 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 509, ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 625, ст. 629, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14 - 15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 1 ст. 123, ч. 9. 129, ч. 9 ст. 165, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Леван-70 про стягнення заборгованості в сумі 173 927,89 грн.

Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Леван-70 (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Леваневського, будинок 70, ідентифікаційний код 39488032) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Сухоярська, будинок 14, ідентифікаційний код 38010130) 164 917,95 грн. (сто шістдесят чотири тисячі дев`ятсот сімнадцять грн. 95 коп.) основного боргу; 2 310,12 грн. (дві тисячі триста десять грн. 12 коп.) трьох процентів річних; 6 699,74 грн. (шість тисяч шістсот дев`яносто дев`ять грн. 74 коп.) суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції; 2 608,92 грн. (дві тисячі шістсот вісім грн. 92 коп.) витрат на сплату судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 01.07.2021 року.

Суддя С. Грабець