ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. Справа№ 910/3401/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 23.06.2021,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2021

у справі № 910/3401/21

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 20.04.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2021 у справі №910/3401/21 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі №910/3401/21 про його неплатоспроможність.

Вищевказана ухвала мотивована тим, що згідно з п.3 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2021 у справі № 910/3401/21 повністю і направити справу до господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи №910/3401/21.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що 15.02.2021 у зв`язку із відсутністю можливості своєчасного здійснення розрахунків з кредиторами, з метою врегулювання усіх спірних питань між ним та кредиторами, заявник прийняв рішення про необхідність вчинення судової процедури банкрутства фізичної особи. Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо підстав порушення кримінального провадження від 30.10.2017 №0000733, сторін загаданого кримінального провадження від 30.10.2017 №0000733, причинно-наслідкового зв`язку між заборгованістю перед громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неплатоспроможністю заявника та звинуваченнями (підозрою) за кримінальною справою від 30.10.2017 №0000733. Суд першої інстанції на противагу вимогам процесуального та матеріального права обмежився лише посиланням на притягнення заявника до кримінальної відповідальності, але не вказав та не навів доказів причинно-наслідкового зв`язку між відповідними неправомірними діями заявника з його неплатоспроможністю, яка слугувала підставою звернення із заявою, та заборгованістю перед громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Скаржник наголошує, що підставою звернення із заявою до суду є неплатоспроможність (заборгованість) заявника перед громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а не кримінальне провадження від 30.10.2017 №0000733.

23.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.

23.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, вона просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі.

У судове засіданні 23.06.2021 представники учасників справи не з`явились.

Учасники провадження про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій відповідних ухвал суду.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дняпісля їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що учассники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідною ухвалою Північного апеляційного господарського суду, дізнавшись про дату, місце та час судового засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) (оприлюднена 27.05.2021).

Апеляційний господарський суд, задовольнивши клопотання скаржника про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи, прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та направлення даної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (за наявності підстав), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ст. 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

В обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що у нього відсутні фінансові можливості погашати вимоги в розмірі 14.546.502, 50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Частиною 2 статті 115 КУзПБ встановлено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Згідно з частиною 3 статті 119 КУзПБ за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з ч. 4 ст. 119 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

В підтвердження наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 119 КУзПБ, суд першої інстанції послався на довідку Міністерства внутрішніх справ України від 10.03.2021 № 1030717 відносно боржника, де зазначено, що Генеральною прокуратурою України 25.01.2017 повідомлено заявника про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Кримінальне провадження від 30.10.2017 №0000733 направлено 05.01.2018 до суду з обвинувальним актом. Звільнено 28.05.2020 з Київського СІЗО за ухвалою Вищого антикорупційного суду від 20.05.2020 під заставу в розмірі 630.600, 00 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду критичного ставиться до вищевказаних обставин, встановлених судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України підставою для звільнення від доказування є обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пункт 3 частини 4 статті 119 КУзПБ чітко встановлює випадок відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність: коли боржника вже притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю, та не передбачено такої підстави для відмови, коли здійснюються слідчі дії та лише повідомлено боржнику про підозру.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, адже, суд першої інстанцій безпідставно прийняв в якості допустимого доказу притягнення заявника до кримінальної відповідальності довідку Міністерства внутрішніх справ України від 10.03.2021 № 1030717, оскільки відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому у частині 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, в наявному в матеріалах справи оригіналі довідки Міністерства внутрішніх справ України №1030717, крім іншого зазначено, що за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 станом на 10.03.2021 незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.1 а.с. 97).

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності в матеріалах справи доказів на підтвердження притягнення боржника до кримінальної відповідальності, адже, станом на час прийняття оскаржуваної ухвали доказів наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили щодо боржника, в матеріалах справи немає.

Тим більше, у справі відсутні докази того, що боржника притягнуто до кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані саме з неплатоспроможністю. Відсутня інформація щодо підстав порушення кримінального провадження №0000733.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції від 20.04.2015 у даній справі - скасувати та направити справу до господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (за наявності підстав).

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/3401/21 - скасувати.

Справу №910/3401/21 направити до господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст виготовлено 23.06.2021.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець