ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" червня 2021 р. Справа № 924/1277/20 (924/636/21)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро

про стягнення коштів в сумі 24 285 508,19 грн., які були сплачені, як компенсація частини вартості предметів лізингу за договорами фінансового лізингу №48АФ-13 від 02.04.2013 року, №49АФ-13 від 02.04.2013 року, №9АФ-14 від 14:03.2014 року, №22АФ-14 від 27.03.2014 року, №25Аф-14 від 27.03.2014 року, №6АФ-15 від 11.03.2015 року, №9АФ-15 від 11.03.2015 року, №11АФ-15 від 11.03.2015 року, №12АФ-15 від 11.03.2015 року, №13АФ-15 від 11.03.2015 року, №14АФ-15 від 11.03.2015 року, №15АФ-15 від 11.03.2015 року, №26АФ-15 від 28.04.2015 та включити їх до ліквідаційної маси ТОВ „Серединецьке

(в межах справи №924/1277/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке")

ВСТАНОВИВ:

18.06.2021 року до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро про стягнення коштів в сумі 24 285 508,19 грн., які були сплачені, як компенсація частини вартості предметів лізингу за договорами фінансового лізингу №48АФ-13 від 02.04.2013 року, №49АФ-13 від 02.04.2013 року, №9АФ-14 від 14:03.2014 року, №22АФ-14 від 27.03.2014 року, №25Аф-14 від 27.03.2014 року, №6АФ-15 від 11.03.2015 року, №9АФ-15 від 11.03.2015 року, №11АФ-15 від 11.03.2015 року, №12АФ-15 від 11.03.2015 року, №13АФ-15 від 11.03.2015 року, №14АФ-15 від 11.03.2015 року, №15АФ-15 від 11.03.2015 року, №26АФ-15 від 28.04.2015 та включити їх до ліквідаційної маси ТОВ „Серединецьке.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області (суддя Танасюк О.Є.) від 29.12.2020 року відкрито провадження у справі №924/1277/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича.

Відповідно до п. 8 ст. 20, п. 9 ст. 30 ГПК України справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України, відносяться до виключної юрисдикції господарського суду, який відкрив справу про банкрутство боржника.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.06.2021р. справу №924/1277/20 (924/636/21) передано на розгляд судді Танасюк О.Є. на підставі п. 8 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Хмельницької області.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір ставка судового за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що предметом спору є стягнення 24 285 508,19 грн., судовий збір підлягає сплаті в розмірі 364 282,62 грн. (1,5 відсотка ціни позову).

Позивач у позовній заяві зазначає, що ТОВ "Серединецьке" на момент подання позовної заяви затрачено кошти на сплату судового збору в сумі 367766,03 грн. Однак доказів сплати судового збору не надано. Натомість посилаючись на те, що станом на 18.06.2021р. відносно ТОВ "Серединецьке" відкрито процедуру банкрутства, просить відстрочити сплату судового збору до моменту винесення рішення за даною позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про судовий збір судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України „Про судовий збір, норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України „Про судовий збір), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України „Про судовий збір визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України „Про судовий збір чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію „суд, враховуючи майновий стан сторони, може…, тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово „або, не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України „Про судовий збір перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Отже, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України „Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України „Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Також чинним законодавством не передбачено, що відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи є підставою для відстрочення сплати судового збору такою юридичною особою. Крім того, позивач не зазначає та не доводить, що він взмозі буде сплатити судовий збір до моменту винесення рішення за даною позовною заявою.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність предметних та суб`єктних критеріїв, за яких суд може розглянути питання про відстрочення сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, клопотання ТОВ "Серединецьке" про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення рішення за даною позовною заявою залишається без задоволення.

Крім цього, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Однак у позовній заяві ТОВ "Серединецьке" відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів передбачено статтею 172 ГПК України. Так, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем надано докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу та розпоряднику майна ТОВ "Серединецьке". Враховуючи, що поданий позов підлягає розгляду в межах справи №924/1277/20 про банкрутство ТОВ "Серединецьке", копія позовної заяви з додатками повинна бути направлена особам, які заявили свої кредиторські вимоги до боржника: товариству з обмеженою відповідальністю „Альбіон та Хмельницькому обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Частиною 2 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як вбачається із заяви, вона підписана генеральним директором ТОВ „Серединецьке Стороженко К.С.

Статтею 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

При цьому, вказаною статтею ГПК України визначено вичерпний перелік доказів, які підтверджують повноваження здійснення самопредставництва юридичної особи, зокрема, її керівником (директором), що, відповідно до процесуального законодавства, включає в себе і підписання, зокрема, заяви.

Згідно зі статтею 97 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1 та 2 статті 99 ЦК України передбачено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

За положеннями ст. 39 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви. Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності. Статут товариства може передбачати можливість кожного або окремих членів колегіального виконавчого органу діяти від імені товариства без довіреності або можливість усіх чи окремих членів виконавчого органу вчиняти дії від імені товариства без довіреності виключно разом.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності) (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 908/592/19 від 23.11.2020 року).

Позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому у графі „Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмеження щодо представництва юридичної особи зазначено ОСОБА_1 (обмеження згідно статуту) керівник Відомості відсутні.

Позивачем до матеріалів позовної заяви не надано копію статуту, тому неможливо встановити, які саме обмеження наявні у керівника та чи не стосуються вони права підписання позовної заяви.

Враховуючи наведене та положення частини 3 статті 56 ГПК України, суд зазначає, що звертаючись до суду з заявою, заявником необхідно додати документ (статут, тощо) на підтвердження того, що ОСОБА_1 є Генеральним директором ТОВ „Серединецьке з відповідними повноваженнями (зокрема, що особа, яка займає посаду Генерального директора товариства, має повноваження представляти товариство в суді без довіреності за відсутності обмеження повноважень, тобто, з усіма правами керівника товариства, у тому числі з правом підписання та подання заяв).

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, заявнику необхідно: надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 364282,62 грн.; визначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; направити копію позовної заяви з додатками особам, які заявили свої кредиторські вимоги до боржника у межах справи №924/1277/20 про банкрутство ТОВ "Серединецьке" - товариству з обмеженою відповідальністю „Альбіон та Хмельницькому обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів; докази на підтвердження самопредставництва Генерального директора Стороженко К.С. та на підписання позовної заяви від імені ТОВ "Серединецьке".

З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 20, 30, 162, 164, 172, 174, 234, 235 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро про стягнення коштів в сумі 24 285 508,19 грн., які були сплачені, як компенсація частини вартості предметів лізингу за договорами фінансового лізингу №48АФ-13 від 02.04.2013 року, №49АФ-13 від 02.04.2013 року, №9АФ-14 від 14:03.2014 року, №22АФ-14 від 27.03.2014 року, №25Аф-14 від 27.03.2014 року, №6АФ-15 від 11.03.2015 року, №9АФ-15 від 11.03.2015 року, №11АФ-15 від 11.03.2015 року, №12АФ-15 від 11.03.2015 року, №13АФ-15 від 11.03.2015 року, №14АФ-15 від 11.03.2015 року, №15АФ-15 від 11.03.2015 року, №26АФ-15 від 28.04.2015 та включити їх до ліквідаційної маси ТОВ „Серединецьке, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків до 08.07.2021 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 23.06.2021р. та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. у 4 прим.:

1 - до справи;

2 позивачу ТОВ "Серединецьке" (30440, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4);

3 - відповідачу ( ініціюючому кредитору ТОВ "Агротек" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1).

4 - арбітражному керуючому, Бондарчук Олександру Петровичу (49044, м. Дніпро, б-р Катеринославський, 2)

Всім рекомендованим з повідомленням про вручення.