РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/391/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №927/391/21

за позовом: Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою,

вул. Стрілецька, 1, м. Чернігів, 14033;

представник позивача: вул. Шевченка, 5/239, м. Чернігів, 14000 ( ОСОБА_1 )

до відповідача: Фермерського господарства Макишинський Сад,

вул. Нова, 1, с. Макишин, Городнянський район, Чернігівська область, 15172

про стягнення 52096,02 грн.

Учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позовну заяву в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по відшкодуванню земельного податку в сумі 12546,70 грн, заборгованість за користування майном в сумі 16000,50 грн, заборгованість з відшкодування плати за електроенергію в розмірі 7548,32 грн; на користь обласного бюджету заборгованість за користування майном в сумі 16000,50 грн.

До позовної заяви додане клопотання від 16.04.2021 в якому позивач просить суд об`єднати в одному провадженні позовні вимоги про стягнення заявленого боргу з Фермерського господарства Макишинський сад на користь Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою за договорами оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №19 від 30.08.2016 та № 20 від 20.10.2016, що зв`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Клопотання обгрунтоване тим, що за умовами вищевказаних договорів, об`єктами оренди є приміщення, що знаходяться в одній будівлі по АДРЕСА_1 . Відшкодування земельного податку, згідно з умовами договорів, стосується однієї і тієї ж земельної ділянки, на якій розташовані обидва об`єкти оренди. Рахунки на оплату за Договорами №19 та №20 містять сукупний розмір для оплати за користування приміщеннями, рахунки для відшкодування земельного податку також є спільними. Претензія з вимогою погашення вищевказаної заборгованості також є єдиною за договорами №19 та №20.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.04.2021 задоволено клопотання позивача від 16.04.2021 про об`єднання в одне провадження позовних вимог, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/391/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також вказаною ухвалою зобов`язано відповідача на підставі ст. 165 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своєї позиції не пізніше 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, надіславши одночасно копію відзиву з доказами позивачу, а докази направлення надати суду.

Ухвалу про відкриття провадження у справі, направлену на адресу відповідача, отримано останнім 20.05.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 342.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився в межах розумного строку, та з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України.

31.05.2021 від позивача надійшло клопотання про поновлення процесуальних строків для подання доказів по справі та приєднання до матеріалів справи постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 по справі №927/942/20.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Суд визнав поважними причини неподання відповідачем доказу зазначеного у клопотанні, беручи до уваги те, що одночасно із поданим клопотанням про поновлення строку для подання доказів подано відповідний доказ примірник постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 по справі №927/942/20, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку задовольнити клопотання та поновити пропущений строк для подання доказів.

Суд долучив до матеріалів справи клопотання позивача від 31.05.2021 та примірник постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі №927/942/20.

Згідно з ч. 1, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договорів оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 19 від 30.08.2016 та № 20 від 20.10.2016.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив. Заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 26.04.2021 попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2018 у справі №927/9/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018, встановлено, що в оперативному управлінні та на бухгалтерському обліку Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою знаходиться будівля 1/309, загальною площею 750,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

30.08.2016 між позивачем, як орендодавцем, та Фермерським господарством "Макишинський Сад", як орендарем, укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 19, за умовами якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення в будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташованій за адресою м. Чернігів, вул. Стрілецька, 1 та перебуває в оперативному управлінні Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Зокрема, відповідно до п. 1.1.1 Договору №19 відповідачу в строкове орендне користування передані приміщення, які знаходяться на 1 поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею 266 кв. м, що має окремий вхід. Відповідно до п. 1.2 Договору №19 майно передано в оренду з метою виробничого призначення.

Факт передачі майна в оренду підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі від 01.11.2016 року, який є додатком до Договору №19.

Строк дії Договору №19 визначено з 01.11.2016 по 30.10.2019 включно (пункт 10.1 договору).

Крім того, 20.10.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Чернігівської області № 20, за умовами якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення в будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташованій за адресою: м. Чернігів, вул. Стрілецька, 1 та перебуває в оперативному управлінні Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору №20 відповідачу в строкове платне користування передані, зокрема, приміщення, які знаходяться на 2 поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею 276,3 кв. м, що має окремий вхід.

Відповідно до п. 1.2 Договору №20 майно передано в оренду з метою виробничого призначення.

Факт передачі майна в оренду підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі від 01.11.2016, який є додатком 1 до Договору № 20.

Строк дії Договору №20 визначений з 01.11.2016 по 30.10.2019 включно (пункт 10.1 договору).

Дані обставини з урахуванням ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, як преюдиційні обставини не потребують доказування.

У відповідності до пунктів 10.2 Договору №19 та Договору №20 умови цього договору зберігають силу протягом усього строку його дії, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання зобов`язань.

Згідно пунктів 2.3, 2.4 Договору №19 та Договору №20 у разі припинення Договору майно повертається орендарем орендодавцю у порядку, встановленому при передачі майна орендарю. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі. Обов`язок по складанню Акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Пунктами 3.12. Договору №19 та Договору №20 встановлено, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до обласного бюджету та орендодавцю.

Відповідно до пунктів 5.1.10 Договору №19 та Договору №20 у разі припинення або розірвання Договору орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцеві одержане від нього майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшеннями та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (часткової або повної) орендованого майна з вини орендаря.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 01.12.2020 у справі №927/942/20 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі №927/942/20 встановлено, що договори №19, №20 є продовженими на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами.

Дані обставини з урахуванням ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, як преюдиційні обставини не потребують доказування.

Відповідно до пунктів 3.1 Договору №19 та Договору №20 орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі Акту приймання-передачі в оренду та Акту приймання-передачі майна з орендного користування.

Згідно 3.2., 3.3.,3.5., 3.6. Договорів №19, №20, до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість. Розмір орендної плати за базовий місяць оренди визначався на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011 (3 сесія 6 скликання) зі змінами (Додаток №2) та з врахуванням результатів вивченого попиту на право оренди майна. Орендна плата за перший місяць оренди визначалась шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на відповідні індекси інфляції.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендну плату орендар зобов`язувався перераховувати щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків орендодавцем у співвідношенні: 50 % - до обласного бюджету; 50 % - орендодавцю, згідно Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремими рішеннями обласної ради на період їх дії.

Згідно з п.10.6. Договорів №19, №20 після закінчення строку дії Договору оренди орендоване майно має бути звільнено і передано орендодавцю за Актом приймання-передачі. За час фактичного користування об`єктом оренди після припинення дії даного Договору до передачі приміщення за Актом, орендар зобов`язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати.

Відповідно до п.16.1 розділу 16 Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради від 25 березня 2011 року (із наступними змінами), у разі, коли орендодавцем майна виступають комунальні підприємства, установи, заклади обласної ради (крім управління комунального майна обласної ради) орендна плата спрямовується: - за оренду нерухомого майна - 50 відсотків орендної плати - орендодавцю, 50 відсотків - до обласного бюджету.

Орендодавцем на адресу відповідача щомісячно надсилалися рахунки:

1. Для оплати за користування приміщеннями, відповідно до Договорів №19 від 30.08.2016, №20 від 20.10.2016, в розмірі орендної плати за жовтень 2020 року на загальну суму 6254,40 грн, в т.ч.

рахунок №189 від 11.11.2020 на суму 3127,20 грн, що становить 50% і підлягає сплаті орендодавцю не пізніше 30.11.2020,

рахунок №189/10 від 11.11.2020 на суму 3127,20 грн, що становить 50% і підлягає сплаті до обласного бюджету не пізніше 30.11.2020;

2. Для оплати за користування приміщеннями, відповідно до Договорів №19 від 30.08.2016, №20 від 20.10.2016, в розмірі орендної плати за листопад 2020 року на загальну суму 6335,80 грн, в т.ч.

рахунок №213 від 10.12.2020 на суму 3167,90 грн, що становить 50% і підлягає сплаті орендодавцю не пізніше 31.12.2020,

рахунок №213/11 від 10.12.2020 на суму 3167,90 грн, що становить 50% і підлягає сплаті до обласного бюджету не пізніше 31.12.2020;

3. Для оплати за користування приміщеннями, відповідно до Договорів №19 від 30.08.2016, №20 від 20.10.2016, в розмірі орендної плата за грудень 2020 року на загальну суму 6393,20 грн, в т.ч.

рахунок №4 від 13.01.2021 на суму 3196,60 грн, що становить 50% і підлягає сплаті орендодавцю не пізніше 28.02.2021,

рахунок №4/12 від 10.01.2021 на суму 3196,60 грн, що становить 50% і підлягає сплаті до обласного бюджету не пізніше 28.02.2021;

4. Для оплати за користування приміщеннями, відповідно до Договорів №19 від 30.08.2016, №20 від 20.10.2016, в розмірі Орендної плати за січень 2021 року на загальну суму 6476,40 грн, в т.ч.

рахунок №19 від 17.02.2021 на суму 3238,20 грн, що становить 50% і підлягає сплаті орендодавцю не пізніше 31.03.2021,

рахунок №19/1 від 17.02.2021 на суму 3238,20 грн, що становить 50% і підлягає сплаті до обласного бюджету не пізніше 31.03.2021;

5. Для оплати за користування приміщеннями, відповідно до Договорів №19 від 30.08.2016, №20 від 20.10.2016, в розмірі орендної плати за лютий 2021 року на загальну суму 6541,20 грн, в т.ч.

рахунок №44 від 11.03.2021 на суму 3270,60 грн., що становить 50% і підлягає сплаті орендодавцю не пізніше 31.03.2021,

рахунок №44/2 від 11.03.2021 на суму 3270,60 грн, що становить 50% і підлягає сплаті до обласного бюджету не пізніше 31.03.2021 (а.с.42-53)..

Як вказує позивач у позовній заяві рахунки на загальну суму 32001,00 грн, де 50% плати за користування майном в розмірі 16000,50 грн - підлягає сплаті орендодавцю, а 50% плати за користування майном в розмірі 16000,50 грн до обласного бюджету, - відповідачем не оплачені.

Пункти 5.1.12 Договору №19 та Договору №20 визначають, що орендар повинен перераховувати плату за користування земельною ділянкою пропорційно орендованій площі на рахунок орендодавця згідно виставлених рахунків.

Позивачем на адресу відповідача направлялися рахунки на оплату за користування земельною ділянкою (відшкодування земельного податку) за період з 01.10.2020 по 28.02.2021 на загальну суму 12 546,70 грн, в т.ч.:

1. Рахунок на оплату №193 від 11.11.2020 на суму 2560,84 грн за користування земельною ділянкою (відшкодування земельного податку) за жовтень 2020.

2. Рахунок на оплату №206 від 04.12.2020 на суму 5121,68 грн за користування земельною ділянкою (відшкодування земельного податку) за листопад-грудень 2020.

3. Рахунок на оплату №23 від 17.02.2021 на суму 2432,06 грн за користування земельною ділянкою (відшкодування земельного податку) за січень 2021.

4. Рахунок на оплату №32 від 04.03.2021 на суму 2432,12 грн за користування земельною ділянкою (відшкодування земельного податку) за лютий 2021.

Як вказує позивач у позовній заяві рахунки на оплату відшкодування земельного податку за період з 01.10.2020 по 28.02.2021 на загальну суму 12 546,70 грн відповідачем не оплачені.

Згідно пункту 5.1.6. Договорів №19, №20 в редакції Додаткової угоди №1 від 01.11.2016, відповідач зобов`язувався сплачувати фактичні витрати за користування електроенергією, іншими комунальними послугами, для чого у місячний термін оформити договори з відповідальними службами, а у разі якщо комунальні послуги сплачує орендодавець - відповідач повинен компенсувати позивачу витрати на сплату комунальних послуг. В разі несвоєчасної сплати по відшкодуванню комунальних послуг Позивач має право нараховувати пеню відповідно до договору та проводити відключення за несплачені комунальні послуги.

Позивачем на адресу відповідача направлявся рахунок №37 від 11.03.2021 для оплати відшкодування електроенергії за лютий 2021 року на суму 7 548,32 грн.

Як вказує позивач у позовній заяві рахунок №37 від 11.03.2021 на суму 7 548,32 грн відповідачем не оплачений.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія №144 від 05.04.2021 з вимогою негайно оплатити заборгованість в розмірі 52096,02 грн, а саме:

16000,50 грн за користування приміщеннями в розмірі орендної плати згідно договорів № 19 та №20 орендодавцю;

16000,50 грн за користування приміщеннями в розмірі орендної плати згідно договорів № 19 та №20 до обласного бюджету;

12546,70 грн відшкодування орендодавцю плати за користування земельною ділянкою;

7548,32 грн відшкодування орендодавцю плати за електроенергію за лютий 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, дана претензія була вручена відповідачу 08.04.2021 (а.с.88-89), проте залишилась без задоволення.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та статей 283-291 Господарського кодексу України.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В частині першій статті 284 ГК України визначено істотні умови договору оренди, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації, умови повернення орендованого майна або викуп.

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (ч.4 ст.291 ГК України).

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 764 ЦК України, у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст.795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повернення орендованого майна орендодавцеві, звернення останнього до орендаря протягом одного місяця після закінчення строку дії договорів з заявою про припинення або зміну умов договорів, після спливу строку дії договорів орендодавцем виставлялись для оплати рахунки орендарю, а останнім вносилась плата за користування орендованим приміщенням до березня 2020 року, а тому суд приходить до висновку, що договори є продовженими на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цими договорами.

Згідно з ч.1 ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок та землекористувачі, об`єктами оподаткування - земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні.

З урахуванням п.282.1.4 ст.282 Податкового кодексу України, Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою, як загальноосвітній навчальний заклад, звільняється від сплати земельного податку, але враховуючи п.284.3 ст.284 цього Кодексу, якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.

Джерелом сплати бюджетною установою земельного податку до бюджету, у зв`язку з втратою нею пільги, є плата за користування земельною ділянкою, яку сплачує орендар будівлі, іншої капітальної споруди (їх частини).

Відповідно до ст. 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Статтею 797 ЦК України визначено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження здійснення ним оплати виставлених рахунків за користування приміщеннями, за користування земельною ділянкою, відшкодування електроенергії відповідно до Договорів №19 та №20.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за використання приміщень згідно договорів № 19 та №20 за період з 01.10.2020 по 28.02.2021, з огляду на встановлення судом прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо сплати орендної плати, відшкодування земельного податку та відшкодування плати за електроенергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню земельного податку в сумі 12546,70 грн, заборгованості з відшкодування плати за електроенергію в розмірі 7548,32 грн, заборгованості за користування майном в сумі 16000,50 грн; стягнення з відповідача на користь обласного бюджету заборгованості за користування майном в сумі 16000,50 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за договорами №19 від 20.08.2016 та №20 від 20.10.2016, беручи до уваги відсутність належних доказів погашення відповідачем наявної заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 52096,02 грн є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В позовній заяві позивачем надано попередній розрахунок розміру судових витрат, а саме: витрати на сплату судового збору - 2270 грн та витрати на правову допомогу - 3000 грн.

На підтвердження доказів понесення витрат по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн позивачем надано платіжне доручення № 280 від 22.03.2021 та витрат по оплаті правової допомоги - платіжне доручення № 282 від 23.03.2021 на суму 3000,00 грн з призначенням платежу "послуга за правову консультацію адвоката; дог № 57/03 від 23.03.2021 акт №3 від 23.03.2021".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.30 вказаного вище Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 57/03 від 23.03.2021; ордер на надання правової допомоги серія СВ № 1012472 від 05.04.2021; акт №3 від 23.03.2021 наданих послуг за договором, який підписано позивачем та адвокатом та яким затверджено надання адвокатом Максак Т.Л. таких послуг: правова консультація з вивчення документів щодо стягнення з ФГ «Макишинський сад» заборгованості за користування майном після спливу строку Договорів №19 від 30.08.2016 та №20 від 20.10.2016, здійснення розрахунку вказаної заборгованості, підготовка претензії, підготовка та подання до господарського суду Чернігівської області позовної заяви про стягнення з ФГ «Макишинський сад» заборгованості; платіжне доручення № 282 від 23.03.2021 на суму 3000,00 грн.

Дані докази в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі (3000,00 грн), оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Судові витрати по сплаті судового збору та судові витрати по сплаті витрат за правову допомогу покладаються на відповідача відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства Макишинський Сад (вул. Нова, 1, с. Макишин, Городнянський район, Чернігівська область, 15172, ідентифікаційний код 34370846) на користь Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою (вул. Стрілецька, 1, м. Чернігів, 14033, ідентифікаційний код 08190661, на р/р № НОМЕР_1 у банку Державна казначейська служба України, м. Київ, номер свідоцтва 581674) заборгованість по відшкодуванню земельного податку в сумі 12546,70 грн.

3. Стягнути з Фермерського господарства Макишинський Сад (вул. Нова, 1, с. Макишин, Городнянський район, Чернігівська область, 15172, ідентифікаційний код 34370846) на користь Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою (вул. Стрілецька, 1, м. Чернігів, 14033, ідентифікаційний код 08190661, на р/р № НОМЕР_2 у банку Державна казначейська служба України, м. Київ, номер свідоцтва 581674) заборгованості за користування майном в сумі 16000,50 грн.

4. Стягнути з Фермерського господарства Макишинський Сад (вул. Нова, 1, с. Макишин, Городнянський район, Чернігівська область, 15172, ідентифікаційний код 34370846) на користь Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою (вул. Стрілецька, 1, м. Чернігів, 14033, ідентифікаційний код 08190661, на р/р № НОМЕР_1 у банку Державна казначейська служба України, м. Київ, номер свідоцтва 581674) заборгованість з відшкодування плати за електроенергію в розмірі 7548,32 грн.

5. Стягнути з Фермерського господарства Макишинський Сад (вул. Нова, 1, с. Макишин, Городнянський район, Чернігівська область, 15172, ідентифікаційний код 34370846) на користь обласного бюджету (ГУК у Чернігівській області /Чернігів обл./ на р/р № UА 00 25001. Казначейство України (ЕАП) КБКД 22080400, ) заборгованість за користування майном в сумі 16000,50 грн.

6. Стягнути з Фермерського господарства Макишинський Сад (вул. Нова, 1, с. Макишин, Городнянський район, Чернігівська область, 15172, ідентифікаційний код 34370846) на користь Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою (вул. Стрілецька, 1, м. Чернігів, 14033, ідентифікаційний код 08190661) 2270,00 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 23.06.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко