РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2021Справа № 910/6261/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Національної академії Служби безпеки України (03022, м. Київ, вул. М. Максимовича, буд. 22)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРА-БУД" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1)

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 132 143, 22 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Національної академії Служби безпеки України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центра-Буд" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 132 143, 22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю за державні кошти № 583 від 06.08.2020, останній допустив прострочення виконання робіт, що підтверджується актами виконаних робіт. Враховуючи наявність прострочення, у позивача виникло право щодо нарахування штрафних санкцій у розмірі 132 143, 22 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/6261/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.05.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що роботи, виконання яких становило предмет договору, зважаючи на їх обсяг та зміст, за технологічними нормами та процесами об`єктивно не могли бути виконані за 24 календарних дні, як це передбачено договором. Крім того, відповідач зауважує, що саме позивач як замовник, порушуючи строки розгляду акту за формою №КБ-2в, прострочив виконання зобов`язання, передбачене п. 12.1. договору.

07.06.2021 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з доводами відповідача та зазначає, що відповідач подавши свою тендерну документацію повністю погодився з умовами тендерної документації, в тому числі зі строками виконання робіт. Крім того, позивач вважає обґрунтованим розрахунок штрафних санкцій, оскільки роботи за договором не могли бути виконані раніше дати придбання відповідачем будівельних матеріалів та виробів, які використовувались під час їх виконання.

Відповідач своїм правом на подання заперечень щодо відповіді на відзив не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

06 серпня 2020 року між Національною академією Служби безпеки України (надалі- позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центра-Буд" (надалі- відповідач, підрядник) був укладений договір про закупівлю за державні кошти №583 (надалі- договір).

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до Технічної специфікації та умов договopy виконання робіт ДК 021:2015 код 45000000-7 «Будівельні роботи та поточний ремонт», а саме: послуги з поточного ремонту житлових, адміністративних та санітарно-гігієнічних приміщень 2, 7 (ліве і праве крило), 8, 9 (ліве крило) поверхів, приміщень сушарок та сходової клітини гуртожитку Національної академії Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. М. Максимовича, 22 відповідно до дефектного акту (далі- Об`єкт) і передає їх Замовнику у встановлений строк.

Підрядник визначений за результатами акцепту процедури відкритих торгів стосовно закупівлі робіт з проведення поточного ремонту житлових, адміністративних та санітарно-гігієнічних приміщень 2, 7 (ліве і праве крило), 8, 9 (ліве крило) поверхів, приміщень сушарок та сходової клітини гуртожитку Національної академії Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. М. Максимовича, 22 відповідно до дефектного акту (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 1.3. договору основні параметри (склад та обсяги робіт), що доручаються до виконання Підряднику, визначені Дефектним актом (Додаток № 4 до договору).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що датою початку виконання Робіт є дата підписання цього Договору, але не раніше його реєстрації в ДКСУ м. Києва, у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Строк виконання робіт складає 24 календарних дні в період від 06.08.2020 року, але не пізніше 29 серпня 2020 року (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у Договір у разі виникнення наступних обставин:

- зміна обсягів і складу робіт;

- відсутність коштів у Замовника;

- виникнення форс-мажорних обставин;

- зміна технічних умов та проектних рішень.

Роботи вважаються завершеними після підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт (п. 3.6. договору).

Пунктом 12.1 договору підрядник визначає обсяги та вартість виконання робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи (акти приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати ф. КБ-3, акти вартості змонтованого устаткування) і подає їх для підписання Замовнику. Замовник зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3 (трьох) робочих днів з дня їх одержання.

За порушення строків виконання зобов`язання, з вини підрядника, з підрядника стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості договору (п. 14.3. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2020, але до повного виконання зобов`язань сторін за цим договором (п. 16.1. договору).

За доводами позивача, відповідач всупереч умовам п. 3.2 договору допустив прострочення виконання робіт на 94 дня, що підтверджується актами виконаних робіт № 1 від 09.09.2020 на суму 2 424 910,80 грн., № 2, № 3 та № 4 від 20.10.2020 на суму 549 166,80 грн. та № 5 від 01.12.2020 на суму 234 578,40 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позивач неодноразово звертався до відповідача з листами та претензіями від 17.08.2020 № 29/16-8117/ві, від 15.09.2020 № 29/16-9355, від 21.09.2020 №29/16-9671/ві, від 15.10.2020 № 29/16-10727/ві, від 20.10.2020 № 29/16-10967/ві, від 30.10.2020 № 29/16-11540/ві, від 30.10.2020 № 29/16-11541/ві, у яких вимагав усунути виявлені в роботах недоліки, прискорити виконання робіт та сплатити штрафні санкції.

Оскільки станом на момент звернення позивача з позовом до суду, претензія останнього щодо сплати штрафних санкцій у розмірі 132 143,22 грн залишена з боку відповідача без відповіді та задоволення, Національна академія Служби безпеки України просить суд стягнути вищевказану суму в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2, 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як встановлено судом, у п. 3.2 договору сторони погодили, що строк виконання робіт складає 24 календарних дні в період від 06.08.2020 року, але не пізніше 29 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору сторонами були підписані акти виконаних робіт №1 від 09.09.2020 на суму 2 424 910,80 грн; №2, №3 та №4 на суму 549 166,80 грн; №5 від 01.12.2020 на суму 234 578,40 грн.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, з урахуванням строків встановлених п. 3.2. договору, відбулось прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРА-БУД" строків виконання робіт, зокрема:

- з 30.08.2020 по 09.09.2020, тобто, 11 календарних днів, на суму 3 208 656,00 грн.;

- з 10.09.2020 по 20.10.2020, тобто, 41 календарний день, на суму 783 745,20 грн.;

- з 21.10.2020 по 01.12.2020, тобто, 42 календарних дня, на суму 234 578,40 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що роботи не могли бути виконані за 24 календарних дні, як це передбачено договором, та прострочення відбулось внаслідок дій позивача, оскільки акт №1 виконаних робіт на суму 2 424 910,80 грн був надісланий на адресу позивача листом №585 від 28.08.2020.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як встановлено судом, сторони під час укладення договору погодили всі істотні умови, необхідні для його дійсності та правомірності. Відповідачем ні при укладенні договору, ні при його виконанні не звертався із запереченнями щодо окремих умов договору чи з пропозицією внесення змін до договору чи укладення додаткової угоди.

Таким чином, твердження відповідача про те, що прострочення виконання зобов`язань за договором відбулося у зв`язку із тим, що роботи не могли бути виконані за 24 календарних дні, не приймається судом до уваги.

Судом також встановлено, що після отримання позивачем 31.08.2020 акту №1 приймання виконаних робіт, який був направлений листом №585 від 28.08.2020, позивач витребував у відповідача видаткові накладні на придбані будівельні матеріали та вироби, які були необхідні для перевірки акту в частині вартості будівельних матеріалів та виробів, які використовувались під час виконання будівельних робіт.

Пунктом 5.1.10 договору встановлено, що замовник має право вимагати у підрядника надання завірених копій видаткових накладних на придбані підрядником будівельн6і матеріали та вироби.

У вересні 2020 року відповідачем були надані видаткові накладні, з яких встановлено, що будівельні матеріали були придбані відповідачем частково у серпні 2020 року та частково у вересні 2020 року, що підтверджується датами оформлення відповідних видаткових накладних, копії яких наявні у матеріалах справи. Зокрема, у серпні 2020 року відповідачем згідно видаткових накладних було придбано лише шпалери та клей, всі інші будівельні матеріали закуплялись у вересні 2020 року.

Таким чином, у даному випадку виконання робіт за договором не могло передувати придбанню та поставленню на об`єкт будівельних матеріалів та виробів, які використовувались під час виконання цих робіт.

З огляду на те, що датою останньої видаткової накладної на будівельні матеріали та вироби було 08.09.2020, позивачем здійснено перевірку та підписано 09.09.2020 акт приймання виконаних будівельних робіт (складений за формою КБ-2В) на суму 2 424 910,80 грн.

Отже, фактичне виконання та прийняття робіт за договором згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (складений за формою КБ-2В) на суму 2 424 910,80 грн відбулось 09.09.2021.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч.2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, згідно п. 14.3. договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання зобов`язання, з вини підрядника, з підрядника стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості договору.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

В даному випадку суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України, а одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суму штрафних санкцій (пені та штрафу), нарахованих за загальний період прострочення з 30.08.2020 по 01.12.2020, суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення пені у розмірі 77 281,06 грн та штрафу у розмірі 54 862,16 грн підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Національної академії Служби безпеки України в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРА-БУД" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, ідентифікаційний номер 41941762) на користь Національної академії Служби безпеки України (03022, м. Київ, вул. М. Максимовича, буд. 22, ідентифікаційний номер 20001823) пеню у розмірі 77 281 грн 06 коп., штраф у розмірі 54 862 грн 16 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.06.2021

Суддя Л. Г. Пукшин