ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про надіслання справи за підсудністю

"25" червня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/492/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши позовну заяву Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ про стягнення суми 7.274,47 грн.

без виклику сторін

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відпо-відача про стягнення суми 7.274,47 грн. основного боргу по оплаті вартості наданих послуг згідно з Договором про відшкодування витрат Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на утримання нерухомого майна і прибудинкової території №03-13-02/106 від 31.01.2020 та за Договором про порядок участі орендаря у компенсації (відшкодуванні) витрат на оплаті комунальних послуг і утримання комунального майна області №03-13-02/144/1 від 19.01.2021.

При цьому, позивач вказує на підсудність даної позовної заяви Господарському суду закарпатської області у відповідності до вимог ч.3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позови у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна або основної його частини вказує на виключну підсудність таких справи за місцезнаходженням майна.

Відповідно до п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст. 46 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви, позивач визначив предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення суми 7.274,47 грн. основного боргу по оплаті вартості наданих послуг згідно з Договором про відшкодування витрат Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на утримання нерухомого майна і прибудинкової території №03-13-02/106 від 31.01.2020 та за Договором про порядок участі орендаря у компенсації (відшкодуванні) витрат на оплаті комунальних послуг і утримання комунального майна області №03-13-02/144/1 від 19.01.2021, а підставою - визначив порушення відповідачем укладених Договору про відшкодування витрат Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на утримання нерухомого майна і прибудинкової території №03-13-02/106 від 31.01.2020 та Договором про порядок участі орендаря у компенсації (відшкодуванні) витрат на оплаті комунальних послуг і утримання комунального майна області №03-13-02/144/1 від 19.01.2021.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення коштів у зв`язку із порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання відповідних послуг.

З приводу підсудності позовної вимоги про стягнення суми заборгованості за надані послуги з користування належним позивачу майном з посиланням позивача на ч. 3 ст. 30 ГПК України судом враховується наступне.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Згідно п. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За загальним правилом згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, частиною 3 статті 30 ГПК України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 року у справі № 640/16548/16-ц до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як встановлено судом, даний спір не пов`язаний з реалізацією права користування нерухомим майном, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості по оплаті вартості наданих послуг за Договором про відшкодування витрат Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на утримання нерухомого майна і прибудинкової території №03-13-02/106 від 31.01.2020 та Договором про порядок участі орендаря у компенсації (відшкодуванні) витрат на оплаті комунальних послуг і утримання комунального майна області №03-13-02/144/1 від 19.01.2021.

З урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» є м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи, що даний спір пов`язаний з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору, а місцезнаходженням відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є м. Київ, даний спір має розглядатися за місцезнаходженням відповідача господарським судом міста Києва. Позовні матеріали (справа № 907/492/21) підлягають надісланню за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Матеріали справи №907/492/21 за позовом Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ про стягнення суми 7.274,47 грн. передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 25.06.2021.

Суддя Ремецькі О.Ф.