ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2862/21

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Біленко Андрія Володимировича, м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу, зборів за роботи (послуги), штрафів, пов`язаних із перевезенням вантажу у загальному розмірі 32 296 грн. 46 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 17.03.2021 № НЮс-01/82, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Біленко Андрія Володимировича заборгованість в сумі 32 296 грн. 46 коп. (з ПДВ), з яких: 28 145 грн. 00 коп. - штраф за невірно вказану у залізничній накладній масу вантажу, 384 грн. 20 коп. - плата за користування вагонами (без ПДВ), 870 грн. 60 коп. - збір за зберігання вантажу (без ПДВ), - збір за маневрову роботу - 884 грн. 50 коп. (без ПДВ), 160 грн. 20 коп. - збір за довідку про перевезення телеграфом (без ПДВ), 227 грн. 35 коп. - збір за зважування (без ПДВ), 48 грн. 10 коп. - збір за оформлення перевізного документу (без ПДВ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у січні 2021 зі станції Правда Придніпровської залізниці відповідач здійснив відправлення вагону № 56404536 відповідно до накладної № 46747184 на станцію Електрична Донецької залізниці. При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, що зафіксовано у комерційному акті від 09.01.2021 № 450003/4. Навантаження виправлено позивачем і вагон № 56404536 за досилочною накладною № 46826061 відправлений на станцію призначення, вагон № 60014941 з надлишком вантажу за досилочною накладною № 46880092 відправлений на станцію призначення. Про виявлені порушення та подальші відправлення вантажу на станцію призначення направлене телеграфне повідомлення; за даним фактом позивачем складені акти загальної форми ГУ-23 з відображенням часу затримки вагону, які підписані представниками станції. На підставі вказаних актів за надані послуги станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці нараховані плата за користування вагонами, збір зберігання вантажу, збір за маневрову роботу локомотива, збір за телеграфне повідомлення, збір за зважування вагону, збір за оформлення перевізного документу на досилку у загальній сумі 4 151 грн. 46 коп., яку у відповідних частинах включено до накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 14019003. Також залізницею нарахований штраф за невірно вказану у накладній масу вантажу у сумі 28 145 грн. 00 коп.

У поданій позовній заяві викладене клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" протягом семи днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, надавши до суду обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

31.03.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій викладено розрахунок стягуваної суми, відповідно до якого збір за маневрову роботу складає 1 769 грн. 10 коп. без ПДВ, що не змінює загальну суму позову, оскільки у поданій позовній заяві допущено описку при зазначенні розміру вказаного збору.

Ухвалою господарського суду від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

19.04.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 14.04.2021, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що:

- подана позовна заява підписана адвокатом Боголіп Ю.В. без зазначення свого посадового становища, яке вона займає у структурному підрозділі позивача, що є підставою для повернення поданої позовної заяви без розгляду;

- маса вантажу у спірному вагоні визначалась 06.01.2021 Приватним акціонерним товариством «Дніпровський коксохімічний завод», відповідно до умов договору № 19/40 від 01.01.2019, укладеного із відповідачем, шляхом зважування на справних механічних вагонних вагах (200 тон), заводський номер 065, які повірені та пройшли атестацію відповідно до вимог чинного законодавства України про метрологію та метрологічну діяльність, термін експлуатації продовжено черговий раз до 21.06.2021; а тому відповідач вважає, що сертифікованими та паспортизованими вагами Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» не могла бути визначена невірно маса вантажу у зазначеному вагоні;

- позивачем переважено вантаж на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці за допомогою вагонних електронно-тензометричних ваг 150т, заводський номер 032, що зафіксовано у комерційному акті від 09.01.2021; відповідно до Правил перевезення вантажів маса вантажу мала б бути перевірена залізницею таким самим способом, яким цю масу було визначено відправником, тобто контрольне зважування спірного вагону повинно було проводитися позивачем на станції Нижньодніпровськ-Вузол на механічних вагах; за таких обставин, відповідач вважає необґрунтованим посилання позивача на виявлення різниці маси вантажу саме внаслідок неправильного зазначення маси вантажу в накладній;

- позивачем при переважуванні не взято до уваги ще те, що вантаж зважувався та направлявся для відправлення залізницею 06.01.2021, а протягом періоду з 07.01.2021 по 09.01.2021 (до контрольного зважування) в районі станції Правда (м. Кам`янське та м. Дніпро (ст. Нижньодніпровськ - Вузол) йшов дощ, вологість повітря була значно підвищена - в межах 80-100%, що підтверджується інформацією Гідрометеоцентру щодо погоди. Рівноважна волога вугілля кам`яного змінюється в залежності від температури і вологості навколишнього середовища, тобто після випадання дощу вага вугілля збільшилась на вагу вологи, яку вбрало в себе вугілля вже після передачі вагону залізниці. Крім того, в зазначений період у самому вагоні накопичувалась та затримувалася дощова вода, що і могло потягти за собою збільшення маси вантажу;

- в порушення вимог п.10 Правил складання актів, комерційний акт № 450003/4 від 09.01.2021 не містить підпису начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи). Наданий позивачем наказ начальника станції від 03.01.2020 № 26, згідно з яким, з причин відсутності на станції за штатним розкладом таких посад, як завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи на підписання комерційних актів, замість вищевказаних осіб уповноважено приймальника поїздів ОСОБА_2, не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки позивачем не надано штатний розпис виробничо-технологічного підрозділу «станція Нижньодніпровськ-Вузол» Дніпровської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», або інший офіційний документ, який вказує на відсутність даної посади у штатному розкладі на станції; за таких обставин, вказаний комерційний акт, на думку відповідача, не може бути належним та допустимим доказом щодо фактів, наявність яких підтверджується комерційним актом, складеним відповідно до встановлених норм;

- накопичувальна картка форми ФДУ-92 № 14019003 не підписана відповідачем, примірник такої картки не вручений відповідачу, що є порушенням абз. 3 п.2.6 Правил розрахунків з а перевезення вантажів.

11.05.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просив суд поновити процесуальний строк на подання відповіді на відзив. Вказане клопотання обґрунтоване значним обсягом судових справ, які супроводжують представники залізниці, перебуванням останніх на лікарняних, а також коронавірусну хворобу COVID-19, через яку залізниця перебуває в стані простою.

На спростування заперечень відповідача, викладених у відзиві, зазначив, що:

- подана позовна заява підписана уповноваженою особою. На підтвердження повноважень підписанта до позовної заяви додана зареєстрована в реєстрі нотаріальна довіреність, де в підпункті 2.1 пункту 2 зазначено про те, що позивач цією довіреністю уповноважує адвоката Боголіп Ю.В. представляти його інтереси у судах всіх інстанцій та юрисдикцій, з усіма правами, що надані позивачу, у тому числі: підписувати та подавати позовні заяви;

- оскільки, маса вантажу визначалась без участі працівників залізниці, а сам вантаж було прийнято лише шляхом візуального огляду, то залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу, а тому вантаж відправнику не повертався та не переоформлялися нові перевізні документи;

- при виявленні невідповідності маси вантажу похибки ваг були враховані. Разом з тим, норма надлишку у вагоні № 56404536 становить 142 кг (71 000кг х 0,2%), що значно менше надлишку (750 кг), виявленого на станції Нижньодніпровськ - Вузол;

- інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких не можливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості; тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, пройшов дощ, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість; відтак, інформація, розміщена на гідрометеорологічних інтернет ресурсах, є узагальненою та середньостатистичною (інформація наявна лише за місто в цілому, а не за його окремий район, вулицю тощо), а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення масу вантажу у вагоні через погодні умови;

- комерційний акт № 450003/4 від 09.01.2021 складений відповідно до Правил складання актів та підписаний повноважними особами, що підтверджується наказом начальника станції від 03.01.2020 № 26 та сталою судовою практикою;

- як вбачається з накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 14019003, на ній стоїть ЕЦП працівника станції ОСОБА_3, що свідчить про автоматичне надсилання накопичувальної картки до АС Клієнт-УЗ для її подальшої обробки вантажовласником Біленко А.В . Тобто вказану накопичувальну картку відповідач отримав в електронному вигляді, проте не узгодив, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Дослідивши подану позивачем відповідь на відзив, господарський суд вбачає підстави для поновлення позивачу строку на її подання та враховує викладені позивачем заперечення під час прийняття рішення у даній справі.

24.05.2021 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від 19.05.2021,в яких відповідач, зокрема, зазначив, що письмовим доказом того, що маса вантажу у вагоні № 56404536, який відправлявся 06.01.2021 на станцію Правда за накладною № 46747184, складала 71000 кг, що не перевищувало вантажопідйомність вагону, є також Акт № 93706778 від 31.01.2021 прийому-передачі наданих ТМЦ, послуг (виконаних робіт) за січень 2021 (рядок 20), підписаний представником Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» та ФОП Біленко А.В., відповідно до умов договору № 19/40 від 01.01.2019. Відповідач стверджує, що сертифікованими та паспортизованими вагами Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» не могла бути визначена невірно маса вантажу у зазначеному вагоні.

16.06.2021 позивачем до суду подана відповідь на заперечення відповідача, в яких представник залізниці виклав заперечення щодо доводів відповідача, аналогічні тим, що зазначені у раніше поданій відповіді на відзив.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є правомірність нарахування позивачем спірних штрафу, плати за користування вагонами та зборів.

Так, судом встановлено, що 06.01.2021 за накладною № 46747184 залізницею прийняті до перевезення зі станції Правда Придніпровської залізниці до станції Електрична Донецької залізниці вагони з вантажем "вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті", серед яких вагон № 56404536 (а.с. 9).

Відправник вантажу - ФОП Біленко А.В., одержувач - СЕ ПАТ "Донбасенерго".

На шляху прямування 07.01.2021 на попутній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці вказаний вагон № 56404536 затриманий з причини підозри завантаження понад його вантажопідйомність.

Час затримки вагону для виправлення навантаження залізницею зафіксовано актами загальної форми ГУ-23 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці від 07.01.2021 № 5786Т, від 09.01.2021 № 58, від 11.01.2021 № 104, від 11.01.2021 № 72, які підписані представниками станції (а.с. 12-15).

Після проведення зважування вагону № 56404536 в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням, на справних вагонних 150 т електронно-тензометричних статичних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці заводський номер 032, що пройшли держповірку 30.09.2020, виявлено наступне: вага брутто - 93750 кг, тара за документом - 22 000 кг, вага нетто - 71 750, що більше ваги, зазначеної в документі, понад вантажопідйомність, на 750 кг. Навантаження вагону нерівномірне, нижче бортів на 30-40 см, маркування вапном. Поглиблень немає, маркування не порушене. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася. Вагон затриманий для відвантаження надлишку вантажу. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

Факт неправильно зазначеної маси вантажу в спірному вагоні зафіксовано комерційним актом від 09.01.2021 № 450003/4, який підписаний заступником начальника станції Швець А.О., АРВ ОСОБА_4 та приймальником поїздів ОСОБА_2 (а.с. 8).

Після виправлення навантаження позивачем вагон № 56404536 за досилочною накладною № 46826061 та вагон № 60014941 з надлишком вантажу за досилочною накладною № 46880092 відправлені на станцію призначення Електрична Донецької залізниці (а.с. 10-11).

У зв`язку з виявленням різниці між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі) та засвідченою комерційним актом масою, позивачем нарахований відповідачу штраф за неправильно зазначену у перевізному документі масу вантажу в сумі 28 145 грн. 00 коп. (5 629 грн. 00 коп. - провізна плата за вагон від станції Правда Придніпровської залізниці до станції Електрична Донецької залізниці х 5).

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагону за вказаною накладною на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, за час затримки спірного вагону, а саме: з 14:00 год. 09.01.2021 до 14:00 год. 11.01.2021, що відображено у складених актах загальної форми ГУ-23 від 11.01.2021, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 384 грн. 20 коп. (без ПДВ), яка включена до накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 14019003 (а.с. 17-18).

Крім того, відповідно до вказаної накопичувальної картки позивачем розраховані та заявлені до стягнення:

1 769 грн. 10 коп. без ПДВ - збір за маневрову роботу локомотива відповідно до пп. 1.8 п. 1 розділу Ш Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (далі - Збірник тарифів), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 (із змін. і доп.) /зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.04.2009 за № 340/16356/;

870 грн. 60 коп. без ПДВ - збір за зберігання вантажу відповідно до пп. 2.1 п. 2 розділу Ш Збірника тарифів (збір за зберігання вантажу масою 71 000 кг 1 добу);

160 грн. 20 коп. без ПДВ - збір за телеграфне повідомлення відповідно до п. 10 розділу Ш Збірника тарифів (акт загальної форми від 11.01.2021 № 104);

227 грн. 35 коп. без ПДВ - збір за зважування вантажу у спірному вагоні на вагонних вагах відповідно до пп. 4.1 п. 4 розділу Ш Збірника тарифів;

- 48 грн. 10 коп. без ПДВ - оформлення перевізного документу на досилку відповідно до параграфу 10 розділу Ш таблиці 3 Збірника тарифів.

Як зазначає позивач, вказана накопичувальна картка після підписання її цифровим підписом представника залізниці, автоматично направлена відповідачу в електронному вигляді до АС Клієнт-УЗ для її подальшої обробки, проте відповідач отриману накопичувальну картку не узгодив, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Крім того, в порядку досудового врегулювання спору позивач 16.01.2021 направив на адресу відповідача претензію від 16.1.2021 № НЮС-07/3, в якій вимагав сплатити штраф у сумі 28 145 грн. 00 коп. (а.с. 19, 20).

Вказана претензія отримана відповідачем 20.01.2021, проте залишена без відповіді та задоволення.

Відмова відповідача від сплати нарахованих позивачем штрафу, плати за користування вагонами і додаткових зборів і є причиною виникнення спору.

Відповідач доказів добровільної сплати зазначених платежів на час розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

За частиною другою статті 5 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна ? основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2 статті 23, статтею 24 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до частини 4 статті 52 Статуту маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно зі статтями 118, 122 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення.

Відповідно до пункту 5 Правил загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N279 .

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: неправильне зазначення відповідачем в залізничній накладній № 46747184 відомостей про масу вантажу у вагоні № 56404536, підтвердження цього факту комерційним актом від 09.01.2021 № 450003/4, складеним у повній відповідності з Правилами складання актів та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували такий факт, господарський суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в сумі 28 145 грн 00 коп. за неправильне зазначення у накладній маси вантажу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно з пунктом 2 розділу 1 та пунктом 3 розділу П Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 р. за № 165/3458), за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Пунктом 4 даних Правил встановлено, що Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці

Згідно з пунктами 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Так, матеріалами справи підтверджується, що станцією затримки Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23 від 07.01.2021, 09.01.2021, 11.01.2021, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами розрахована плата за користування спірним вагоном у сумі 384 грн.20 коп. без ПДВ.

Відповідно до пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника.

Заявлений позивачем збір за зберігання вантажів у сумі 870 грн. 60 коп. без ПДВ включений ним до накопичувальної картки, так само як і всі інші заявлені ним до стягнення збори.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів.

Відповідно до наведеного пункту Правил збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно з пунктом 2.1 Збірника тарифів термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами.

Збір за зберігання вантажу у сумі 870 грн. 60 коп. без ПДВ розрахований позивачем за зберігання вантажу масою 71000 кг за 1 добу та з використанням тарифу 4,0 грн. за одну тонну вантажу, що відповідає пп. 2.1 п. 2 розділу Ш Збірника тарифів.

Здійснений позивачем розрахунок збору у сумі 1 769 грн. 10 коп. без ПДВ за маневрову роботу локомотива відповідає вимогам пп. 1.8 п. 1 Збірника тарифів, згідно з яким за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту нараховується збір у розмірі 292,6 грн за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать: переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті; подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування; у випадках, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива залізниці (подача стисненого повітря від локомотива тощо); інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях незагального користування.

Розраховуючи збір за зважування вантажу на вагонних вагах, заявлений до стягнення у сумі 227 грн. 35 коп. без ПДВ, позивач використав тариф у сумі 75,20 грн. за один вагон, що узгоджується з пп. 4.1 п. 4 розділу Ш Збірника тарифів.

Відповідно до таблиці 3 пункту 10 розділу III Збірника тарифів ("Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів") за видачу довідок у письмовому вигляді телеграфом, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за них, передбачений збір у сумі 53,0 грн. за відправку.

Перевіривши розрахунок збору за довідку телеграфом, а також збір за оформлення перевізного документу в сумі 48 грн. 10 коп. без ПДВ, судом встановлено, що розрахунки позивача в цій частині відповідають п. 10 розділу Ш Збірника тарифів.

З огляду на викладене, вищевказані нарахування у загальній сумі 4 151 грн. 46 коп. з ПДВ визнаються судом обґрунтованими та правомірно заявленими позивачем до стягнення з відповідача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заперечення відповідача спростовується матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом.

Так, твердження відповідача про те, що позовну заяву підписано не уповноваженою особою визнаються судом необґрунтованими, оскільки позовну заяву у цій справі підписано адвокатом Боголіп Ю.В. - представником позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 23.10.2020 ( а.с. 38).

Обсяг повноважень представника за цією довіреністю передбачає, окрім іншого, представляти інтереси довірителя у судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма правами, що надані позивачу, у тому числі й підписувати, подавати будь-які заяви, позовні зави тощо (пункт 2 довіреності).

За змістом пункту 3 цієї довіреності представник уповноважений здійснювати також інші повноваження в межах компетенції, визначеної Статутом довірителя, Положенням про Філію, іншими внутрішніми документами довірителя, для чого представнику надається право підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи, а також виконувати всі інші дії у межах та в обсязі, передбачених законодавством України та цією довіреністю.

Так, за змістом статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Перевіркою довіреності представника позивача адвоката Боголіп Ю.В. встановлено, що ця довіреність є належним документом на підтвердження повноважень представника позивача для підписання, подання позову до суду та представництва інтересів позивача у суді.

Доводи відповідача про те, що комерційний акт від 09.01.2021 № 450003/4 складено і підписано особами, які не мають відповідних повноважень визнаються судом необґрунтованими з огляду на таке.

Пунктом 10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, в пункті 10 Правил складання актів передбачено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) та начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За сукупності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

У даному випадку, як зазначено вище, акт підписано заступником начальника станції Швець А.О., АРВ ОСОБА_4 та приймальником поїздів ОСОБА_2 Вказаний акт містить застереження про відсутність у штатному розкладі станції посади завідувача вантажним двором.

При цьому наказом начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол від 03.01.2020 № 26 у зв`язку з відсутністю на вказаній станції за штатним розкладом посади начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, відповідальною особою, яка має право підпису комерційних актів призначено приймальника поїздів ОСОБА_2 .

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 у справі № 916/2450/17, а також у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 905/2360/18, від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17, від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17.

Посилання відповідача на п. 22. Правил видачі вантажу, в яких зазначено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення є безпідставними, оскільки такі стосуються станції призначення, а не проміжної станції, та застосовуються саме при видачі багажу. Більше того, вказані норми не містять імперативного характеру, а отже залізниця вправі обирати будь-який з передбачених способів визначення маси вантажу.

Твердження відповідача про те, що маса вантажу у спірному вагоні могла збільшитися за рахунок опадів, що мали місце з 07.01.2021 по 09.01.2021 (до контрольного зважування) в районі станції Правда (м. Кам`янське та м. Дніпро (ст. Нижньодніпровськ - Вузол), суд вважає припущеннями, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами в порядку та розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд не вправі керуватись припущеннями.

Крім того, з огляду на те, що відповідальність за фактичну відповідність відомостей, внесених в накладну, покладена саме на вантажовідправника, такий повинен враховувати всі особливості вантажу та зважувати ризики навантаження вантажу в вагони відкритого типу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У зв`язку з вищевикладеним господарський суд зауважує, що інші доводи відповідача не впливають на вирішення спору по суті з урахуванням оцінки обставин справи, наведеної вище.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Біленко Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237) 28 145 грн. 00 коп. (двадцять вісім тисяч сто сорок п`ять грн.. 00 коп.) штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу, 461 грн. 04 коп. (чотириста шістдесят одну грн.. 04 коп.) плати за користування вагонами, 1 044 грн. 72 коп. (одну тисячу сорок чотири грн. 72 коп.) збору за зберігання вантажу, 2 122 грн. 92 коп. (дві тисячі сто двадцять дві грн. 92 коп.) збору за маневрову роботу, 192 грн. 24 коп. (сто дев`яносто дві грн. 24 коп.) збору за повідомлення, 272 грн. 82 коп. (двісті сімдесят дві грн. 82 коп.) збору за зважування вантажу, 57 грн. 72 коп. (п`ятдесят сім грн. 72 коп.) збору за оформлення перевізного документу 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 25.06.2021

Суддя І.А. Рудь