ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021м. ДніпроСправа № 904/6816/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

та представників:

від позивача: Малєєва О.М.;

від відповідача: Козятинський І.П.;

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (м. Київ)

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (м. Дніпро);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Обслуговуючого кооперативу Гаражного обслуговуючого кооперативу "Правобережний" (м. Дніпро)

про зобов`язання вчинити певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - відповідач) надати Технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, точка підключення ТП-5182, проект договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж, стосовно приміщення № 2 у будівлі, яка розташована за адресою: узвіз Крутогірний, 30, м.Дніпро та належить позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- ГОК "Правборежений" надіслав на адресу відповідача лист від 09.12.2019, відповідно до змісту якого, власники - члени гаражного обслуговуючого кооперативу заперечують проти приєднання нежитлових приміщень, які належать позивачу, розташованих за адресою: узвіз Крутогірний, 30, м. Дніпро до мереж кооперативу та збільшення існуючої потужності до 150 кВт. Крім того, ГОК "Правобережний" повідомив, що не заперечує проти організації власних мереж підключення цих приміщень до ТП-5182 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі";

- позивач є власником приміщення № 2 у будівлі за адресою узвіз Крутогірний, 30, не має можливості в підключенні до електричних мереж, що повністю суперечить вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії та є неприпустимим;

- позивач не згодний з твердженням відповідача, про те, що ГОК "Правобережний" є основним споживачем, адже відповідно до частини 1 статті 49 Закону України "Про ринок електричної енергії", електричні мережі ГОК "Правобережний" не використовуються для розподілу електричної енергії іншим споживачам. ГОК "Правобережний" є власником лише частини приміщень будівлі за адресою узвіз Крутогірний, 30, так само як і АТ КБ "Приватбанк";

- згідно з пунктом 4.1.2. Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, ОСР не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу;

- 12.08.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про приєднання електроустановки певної потужності, для отримання технічних умов на нестандартне підключення;

- однак, позивач станом на дату звернення з позовом не отримав від ОСР АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", Технічні умови на нестандартне приєднання, проект договору про нестандартне приєднання, розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж, що свідчить про порушення прав позивача;

- позивач не має можливості в підключенні до електричних мереж, що повністю суперечить вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу систем розподілу та є неприпустимим, що і є причиною звернення з позовом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 19.01.2021. Вказаною ухвалою суду також було залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Обслуговуючий кооператив гаражний обслуговуючий кооператив "Правобережний".

У підготовче засідання 19.01.2021 з`явився представник позивача; представники відповідача та третьої особи у вказане засідання не з`явились, причин нез`явлення суду не повідомили. При цьому, про день, час та місце судового засідання вказані особи були повідомлені належним чином, що вбачається:

- щодо відповідача - з поштового повідомлення б/№, відповідно до якого ухвала суду була отримана відповідачем 29.12.2020 (а.с.76);

- щодо третьої особи - з поштового повідомлення № 695, відповідно до якого ухвала суду була отримана третьою особою також 29.12.2020 (а.с.77).

Судом також відзначено, що станом на 19.01.2021 в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 19.01.2021 підготовче засідання було відкладено на 10.02.2021.

Судове засідання, призначене на 10.02.2021, не відбулось у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та перебуванням судді на лікарняному з 28.01.2021 по 22.02.2021 включно.

В подальшому, ухвалою суду від 23.02.2021 підготовче засідання було призначено в межах розумного строку на 25.03.2021.

Від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. суду № 14780/21 від 24.03.2021), в яких останній просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- на підставі поданої ГОК "Правборежений" заяви про приєднання електроустановки певної потужності № 100788194 від 30.09.2019 у відповідності до положень розділу IV Кодексу систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП № 310 від 14.10.2018, були розроблені технічні умови та договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № від 11.10.2019. Згідно з вказаною заявою, зміна технічних параметрів (збільшення дозволеної/договірної потужності) здійснювалась на користь АТ КБ "Приватбанк";

- листом № 07 від 28.08.2019 ГОК "Правборежений" погоджено, приєднання об`єкта (електроустановок) АТ КБ "Приватбанк" до власних технологічних мереж ГОК "Правборежений", проте, в подальшому, в процесі підпису розроблених технічних умов та договору про приєднання між АТ КБ "Приватбанк" та суб`єктом господарювання (ГОК "Правборежений"), виникла суперечка з питання раніше наданого узгодження в приєднанні об`єкта (електроустановок) АТ КБ "Приватбанк" до власних, технологічних мереж ГОК "Правборежений".

- відносини між позивачем та третьою особою повинні вирішуватися у відповідності до положень статті 49 Закону України "Про ринок електричної енергії", частиною 6 статті 49 якого визначено те, що основні споживачі, оператори малих систем розподілу забезпечують недискримінаційний доступ третіх сторін до своїх електричних мереж, безпеку та надійність їх функціонування, відповідно до кодексу систем розподілу, правил роздрібного ринку та інших нормативно-правових актів.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 14938/21 від 25.03.2021), в якому він просить суд відкласти підготовче засідання у справі, у зв`язку із хворобою та поганим самопочуттям його представника.

Представники позивача, відповідача та третьої сооби в підготовче засідання 25.03.2021 не з`явились, при цьому, про день, час та місце підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника підприємства останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке залучено до матеріалів справи (а.с. 95). Щодо третьої особи, то поштове відправлення з ухвалою суду від 23.02.2021, надіслане на адресу Обслуговуючого кооперативу Гаражного обслуговуючого кооперативу "Правобережний" за № 901, повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою (а.с. 91-94). Також судом було враховано наявність заяви позивача про відкладення підготовчого засідання, яку було задоволено судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 25.03.2021 підготовче засідання було відкладено на 20.04.2021.

У підготовче засідання 20.04.2021 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив, при цьому про день, час та місце підготовчого засідання третя особа була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис представника кооперативу на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке залучено до матеріалів справи (а.с. 117).

У вказаному засіданні представником відповідача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання часу для залучення додаткових доказів до матеріалів справи, яке господарським судом було задоволено.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.04.2021 підготовче засідання було відкладено на 12.05.2021.

У підготовче засідання 12.05.2021 з`явилися представники позивача та відповідача, представник третьої особи у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 12.05.2021 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 12.05.2021 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2021.

У судове засідання 26.05.2021 з`явилися представники позивача та відповідача, представник третьої особи у вказане засідання не з`явився, при цьому судом було відзначено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення третьої особи про день, час та місце розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 26.05.2021 у судовому засіданні було оголошено перерву до 24.06.2021.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У судове засідання 24.06.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 24.06.2021 представник позивача виклав зміст позовних вимог, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

У судовому засіданні 24.06.2021 представник відповідача посилався на обставини, викладені у поясненнях, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

З приводу дотримання прав третьої особи під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси третьої особи судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 49000, м. Дніпро, Узвіз Крутогірний, будинок 30 (а.с. 71).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу третьої особи, в якому містилася ухвала суду від 26.05.2021, як і ухвала від 23.02.2021 (а.с.91-94), ухвала від 20.04.2021 (а.с137-139) було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 "Адресат відсутній за вказаною адресою". Отже, неотримання третьою особою поштової кореспонденції за своїм офіційним місцезнаходженням носить систематичний характер.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Більше того, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що з 01.01.2020 набрали чинності зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 27.12.2019, відповідно до яких:

- рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 991 Правил);

- рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 992 Правил).

Таким чином, зберігання відділенням АТ "Укрпошта" поштових відправлень суду, які є "Судовими повістками" в розумінні чинного законодавства України в період більше, ніж три робочі дні, а також їх повернення із непередбачених для "Судових повісток" причин є неправомірним. Більше того, такі дії зумовлюють порушення права позивача на своєчасне вирішення справи судом.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання третьою особою вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Третя особа, в разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинна була докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Більше того, права третьої особи, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, третя особа не була позбавлена права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 21.12.2020 була отримана третьою особою 29.12.2020 (а.с.77), ухвала суду від 25.03.2021 була отримана 07.04.2021 (а.с.117), отже третій особі відомо про наявність даного судового провадження.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для зобов`язання відповідача надати Технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, точка підключення ТП-5182, проект договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж, стосовно приміщення № 2 у будівлі, яка розташована за адресою: узвіз Крутогірний, 30, м. Дніпро та належить позивачу.

Як убачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" є власником приміщення № 2 у будівлі, яка розташована за адресою Узвіз Крутогірний, 30 в м. Дніпрі. Право власності підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, актом здачі-приймання, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.20-26).

Так, 12.08.2019 АТ КБ "Приватбанк" звертався до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" із заявою про приєднання електроустановки певної потужності, разом з додатками, для отримання технічних умов на нестандартне підключення, що підтверджує вх. номер 100743888 від 12.08.2019 (а.с.27-28).

Як зазначив позивач у позовній заяві, на зазначену заяву банк не отримав будь-якої письмової відповіді, проте останньому під час усної розмови відповідач повідомив, що отримання технічних умов неможливе, оскільки за цією адресою є основний споживач - ГОК "Правобережний"- Договір про постачання електричної енергії № 64-724 від 16.02.2016р, о/р 64-724/15.

У зв`язку з цим, листом від 21.08.2019 позивач звернувся до ГОК "Правобережний", в якому просив надати письмову згоду на збільшення дозволеної потужності до 141 кВт, як власника інших приміщень будівлі за адресою: Узвіз Крутогірний, 30 в м. Дніпрі (а.с.29).

Як зазначив позивач, для компенсації витрат ГОК "Правобережний" було запропоновано договір доручення, не підписаний екземпляр якого було долучено до матеріалів справи.

Листом № 07 від 23.08.2019 ГОК "Правобережний" повідомив АТ КБ "Приватбанк", що не заперечує про збільшення дозволеної потужності до 141 кВт для приміщення № 2 за адресою: узвіз Крутогірний, 30, м. Дніпро (а.с.34).

28.08.2019 ГОК "Правобережний" надіслав на адресу "АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" та копію АТ КБ "Приватбанк" лист № 07 від 28.08.2019, в якому просив збільшити потужність на потреби будівлі з 15 кВт на 156 кВт, з віднесенням різниці потужності в 141 кВт на потреби електропостачання приміщення № 2 за адресою: узвіз Крутогірний, 30, м. Дніпро, що належить АТ КБ "Приватбанк" (а.с.35).

Листом від 11.10.2019 № 61671/1001 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" надіслали на адресу ГОК "Правобережний" пропозицію укласти договір, до якої додали Технічні умови нестандартного приєднання, Договір про нестандартне приєднання, Додаткову угоду № 1 до договору (а.с.36-40).

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, ГОК "Правобережний" надіслав на адресу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" лист № 6 від 09.12.2019, в якому зазначено, що власники - члени Гаражного обслуговуючого кооперативу заперечують проти приєднання нежитлових приміщень, які належать АТ КБ "Приватбанк", розташованих за адресою: узвіз Крутогірний, 30, м. Дніпро до мереж кооперативу та збільшення існуючої потужності до 150 кВт. Крім того, ГОК "Правобережний" повідомив, що не заперечує про організацію власних мереж підключення цих приміщень до ТП -5182 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (а.с.41). До листа також було додано протокол зборів правління ГОК "Правобережний" щодо прийняття вказаного рішення, в якому вказано, що таке підключення несе в собі ймовірні технічні труднощі та фінансові ризики, які можуть ускладнити існуюче енергопостачання ГОК (а.с.43-44).

У зв`язку з цим, АТ КБ "Приватбанк" листом від 17.03.2020 № Е.18.0.0.0/4-51667 звернувся до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", де зазначив, що ГОК "Правобережний" повністю припинив співпрацю з АТ КБ "Приватбанк" в частині реалізації наданих технічних умов та відмовився в підписанні як самих технічних умов, так і договору про приєднання та просив вирішити питання з підключенням приміщення № 2 будівлі за адресою узвіз Крутогірний, 30, та надати АТ КБ "Приватбанк" Технічні умови про нестандартне приєднання до мереж оператора системи розподілу, просив видати точку підключення РУ 0,4 кВ ТП 5182, оскільки під час будівництві цієї будівлі за проектом 200/2-ЕС, погодженим з ДМЕМ, були прокладені 2 КЛ-0,4 кВ від ТП 5182 до ВРУ гаража довжиною 2x55 м. (а.с.45-46). Копія проекту 200/2-ЕС наявна в матеріалах справи (а.с.47-53).

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 08.04.2020 № 17998/2081 відповідач роз`яснив, що приєднання електроустановок замовника у складі об`єкту архітектури повинно вирішуватись в порядку, передбаченому главою 4.1. розділу IV Кодексу систем розподілу (а.с.54-56).

Листом від 29.04.2020 №Е.18.0.0.0/4-73141 позивач повторно звернувся до АТ ДТЕК "ДТЕК Дніпровські електромережі" щодо підключення об`єкта по узвіз Крутогірний, 30 в м. Дніпрі (а.с.57-58).

Листом від 19.05.2020 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повторно роз`яснив порядок приєднання електроустановок замовника у складі об`єкту архітектури (а.с.59-60).

АТ КБ "Приватбанк" вважає, що вказані дії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" суперечать нормам чинного законодавства та порушують права та законні інтереси позивача. Вказане і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" є оператором системи розподілу електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з пунктом 11 частини 3 статті 46 названого 3акону оператор системи розподілу зобов`язаний укладати договори, які є обов`язковими для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів.

19.04.2018 набрав чинності Кодекс систем розподілу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №310.

До спірних правовідносин, разом з іншим застосовується Кодекс систем розподілу, за умовами пункту 2.1 розділу ІІ якого договір про приєднання до електричних мереж (договір про приєднання) - письмова домовленість сторін, що є документом установленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж ОСР, ОМСР або іншого власника електричних мереж (основного споживача).

Нестандартне приєднання - приєднання до електричних мереж електроустановки, за умов приєднання якої ступені напруги в точці приєднання та точці забезпечення потужності не збігаються та/або за умови перевищення числових значень для стандартного приєднання, приєднання до електричних мереж суб`єкта господарювання, який не є ОСР (пункт 2.1 розділу ІІ Кодексу).

Згідно з підпунктами 4.3.1, 4.3.2 глави 4.3 розділу IV Кодексу систем розподілу ОСР надає послугу з нестандартного приєднання "під ключ" або нестандартного приєднання з проектуванням замовником лінійної частини приєднання відповідно до умов договору про нестандартне приєднання. Послуга з нестандартного приєднання "під ключ" передбачає виконання комплексу робіт, що відповідає стандартному приєднанню та виконується за тією ж процедурою.

У разі відсутності повного комплекту документів або неналежного оформлення документів, що додаються до заяви, поданих особисто Замовником, ОСР приймає належним чином оформлені документи, надає Замовнику зауваження щодо повноти та належного оформлення документів та вносить відповідну інформацію до реєстру заяв. Процедура надання послуги з приєднання розпочинається після отримання ОСР всіх документів, вичерпний перелік яких передбачений пунктом 4.4.2 цієї глави. При отриманні неповного комплекту документів або неналежно оформлених документів, направлених поштовим відправленням (або в електронному вигляді), ОСР приймає всі отримані документи, вносить відповідну інформацію до реєстру заяв та протягом 2 робочих днів від дня отримання заяви інформує замовника у спосіб, указаний ним у заяві, про зауваження щодо повноти та належного оформлення документів з обґрунтуванням причин наведених зауважень (пункт 4.4.4 глави 4.4 розділу IV Кодексу).

Пунктом 4.2.2 глави 4.2 розділу IV Кодексу систем розподілу визначено, що послуга зі стандартного приєднання передбачає виконання комплексу робіт, який включає розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника), а також здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики тощо.

Отже, суд зазначає, що порядок та процедура приєднання до систем розподілу чітко регламентовані у Розділі IV Кодексу систем розподілу.

При цьому, у пункті 4.1.40 Кодексу систем розподілу визначено, що послуга з приєднання електроустановок квартир або вбудованих приміщень, які є частиною внутрішнього об`єкта будівлі, здійснюється шляхом замовлення в ОСР послуги з приєднання будинку/будівлі в цілому згідно з порядком, визначеним цим Кодексом, із подальшою передачею замовленої потужності на електроустановку замовника, що є частиною об`єкта архітектури. Функції замовника такого приєднання можуть бути покладені власником (управителем) будинку на будь-яку особу шляхом оформлення представництва у порядку, встановленому законодавством, на укладення договору про приєднання до електричних мереж (зміну технічних параметрів) будинку в цілому.

Приєднання нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які не належать до житлового фонду і є самостійними об`єктами нерухомого майна, мають окремий вхід ззовні та відокремлені від іншого об`єкта споруди (будівлі) стінами та перекриттями, що підтверджується технічним паспортом таких приміщень, наданим додатково до заяви про приєднання, може здійснюватись в порядку, визначеному главами 4.3, 4.4 та 4.6 цього Кодексу, на підставі договору про нестандартне приєднання з проєктуванням замовником лінійної частини приєднання. При цьому замовник має надати до заяви про приєднання додатково погодження від власника (управителя) багатоквартирного будинку для можливості надання послуги з приєднання.

В той же час, суд відзначає, що позивачем не надано суду доказів того, що належне йому на праві власності нежитлове приміщення площею 374,3 кв.м. в багатоповерховому паркінгу для автомобілів не є вбудованим приміщенням, яке є частиною внутрішнього об`єкту будівлі, отже суд приходить до висновку, що у даному випадку приєднання до електричних мереж системи розподілу повинно відбуватися в порядку, визначеному пунктом 4.1.40 Кодексу систем розподілу.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно із частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Господарський суд також наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи вказане, за результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог про зобов`язання Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надати Технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, точка підключення ТП-5182, проект договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж, стосовно приміщення № 2 у будівлі, яка розташована за адресою: узвіз Крутогірний, 30 в м. Дніпрі та належить позивачу, є менш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.06.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко