Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ"
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГЛОРІЯ ПАРК"
про визнання недійсними рішень загальних зборів
представники сторін:
від позивача: Саад Ш.М., Стеценко Т.М.
від відповідача: Халупний А.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГЛОРІЯ ПАРК" про визнання недійсними з моменту прийняття рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГЛОРІЯ ПАРК" які відбулися 21.06.2020, з питання порядку денного №14 "Про встановлення обмежень в доступі до внутрішнього двору" та з питання порядку денного №15 "Про забезпечення виконання умов закритих дворів", оформлених протоколом №21/06/20 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
09.04.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" надійшла заява на підставі ч.1 ст.221 ГПК України про намір подати у встановлений законом строк, додаткові докази щодо витрат на правничу допомогу.
У судовому засіданні 27.05.2021 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
01.06.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.
У відповідності до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із ч. 2 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання та у такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 Господарського процесуального кодексу України (ч. 2, ч. 3 ст. 244 ГПК України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
17.06.2021 через відділ діловодства суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГЛОРІЯ ПАРК" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому відповідач просить суд відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.
У судове засідання 17.06.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.
Представники позивача надали пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, просили суд її задовольнити.
Представник відповідача проти заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу заперечив.
Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).
На виконання ч.1 ст.221 ГПК України, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, позивачем 01.06.2021 подано заяву, у якій зазначено, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.9 ч. 1ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи: договір про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020, укладений з Адвокатським об`єднанням "КІСТОУН";
додаткову угоду від 16.09.2020 до договору про надання правової допомоги №20200916 від 16.09.2020;
рахунок на оплату №20200916-1 від 25.09.2020;
платіжне доручення №1278 від 25.09.2020;
акт №20201110 від 10.11.2020 прийняття наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020;
розрахунок витрат на правову допомогу від 10.11.2020;
акт №20210119 від 19.01.2021 прийняття наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020;
розрахунок витрат на правову допомогу від 19.01.2021;
рахунок на оплату №20200916-2 від 19.01.2021;
платіжне доручення №1496 від 20.01.2021;
акт №20210325 від 25.03.2021 прийняття наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020;
розрахунок витрат на правову допомогу від 25.03.2021;
рахунок на оплату №20200916-3 від 25.03.2021;
платіжне доручення №1609 від 31.03.2021;
договір про надання правової допомоги №АО-2/21 від 20.01.2021, укладений з Адвокатським об`єднанням "СААД ЛІГАЛ";
додаткову угоду від 21.01.2021 до договору про надання правової допомоги № АО-2/21 від 20.01.2021;
розрахунок витрат на правову допомогу від 31.05.2021;
рахунок на оплату №АО-2/21-1 від 31.05.2021;
Додатковою угодою від 16.09.2020 до договору про надання правової допомоги №20200916 від 16.09.2020 сторони домовились, що за надання правової допомоги, в тому числі за підготовку та складання документів, а також представництво позивача в суді будь-якої інстанції клієнт зобов`язується оплатити Адвокатському об`єднанню "КІСТОУН" гонорар (винагороду) у розмірі 50 (п`ятдесят) дол. США за одну годину роботи Адвокатського об`єднання без ПДВ, який сплачується впродовж 2 (двох) банківських днів від дати отримання рахунку від Адвокатського об`єднання. Оплата гонорару (винагороди) здійснюється як еквівалент у гривнях за курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку (п. 1).
Згідно із п.5 Додаткової угоди від 16.09.2020 до договору про надання правової допомоги №20200916 від 16.09.2020 клієнт сплачує передоплату за 20 годин.
Згідно із розрахунку витрат на правову допомогу від 10.11.2020 на виконання договору про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020 Адвокатським об`єднанням "КІСТОУН" надано наступну правову допомогу:
Зустріч з ОСББ 19.10.2020 - 4 год., дослідження документів оскаржуваних зборів - 4 год., збір доказів - 2 год., підготовка позову - 10 год., підготовка заяви про забезпечення позову - 2 год., підготовка клопотання про витребування доказів - 2 год., подання позову - 1 год.
19.01.2021 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "КІСТОУН" підписано Акт №20210119 прийняття наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги №20200916 від 16.09.2020 відповідно до якого ТОВ "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" прийнято надану АО "КІСТОУН" правову допомогу на суму 7048,15 грн.
Згідно із розрахунку витрат на правову допомогу від 19.01.2021 на виконання договору про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020 Адвокатським об`єднанням "КІСТОУН" надано наступну правову допомогу:
Оплата правової допомоги на суму 7048,15 грн підтверджується платіжним дорученням №1496 від 20.01.2021.
Згідно із розрахунку витрат на правову допомогу від 25.03.2021 на виконання договору про надання правової допомоги № 20200916 від 16.09.2020 Адвокатським об`єднанням "КІСТОУН" надано наступну правову допомогу:
дослідження документів оскаржуваних зборів - 4 год., збір доказів - 2 год., підготовка позову - 10 год., підготовка заяви про забезпечення позову - 2 год., підготовка клопотання про витребування доказів - 2 год., подання позову - 1 год., аналіз відзиву - 1 год., підготовка відповіді на відзив - 8 год., участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 03.12.2020 - 1 год., підготовка клопотання про забезпечення позову (повторне), оформлення доказів - 2 год., участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 24.12.2020 - 3 год., підготовка клопотання про долучення документів - 1 год., опрацювання Ухвали про відмову у забезпеченні - 1 год., підготовка апеляційної скарги на ухвалу від 29.12.2020 - 5 год., ознайомлення із матеріалами справи - 2 год., ознайомлення із матеріалами справи - 3 год., опрацювання документів після ознайомлення - 6 год., участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 28.01.2021 - 1 год., відповідь на пояснення ОСББ щодо скарги на ненадання відповіді на запит від 08.10.2020 - 2 год., участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 11.02.2021 - 1 год., участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 23.02.2021 - 1 год.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначив, що оскільки 31.05.2021 та 01.06.2021 у ТОВ "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" є вихідними днями, а тому підписаний з боку позивача Акт №АО-2/21-1 від 31.05.2021, а також платіжне доручення про сплату відповідних витрат будуть надані у найближчий час.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Також відповідач заперечуючи щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу, посилається на те, що додані ТОВ "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" до заяви документи, не засвідчені належним чином, а отже не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не відповідають вимогам, встановленим ГПК України та є неналежними. Однак суд відхиляє вказані заперечення відповідача, оскільки додані до заяви докази засвідчені адвокатом Стеценком Т.М., а у судовому засіданні 17.06.2021 представниками позивача надано суду для огляду оригінали доказів, доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення.
Щодо доводів відповідача, що у розрахунках витрат на правову допомогу вказано, що гонорар за одну годину роботи становить 50,00 грн. (п`ятдесят) дол. США за одну годину роботи Адвокатського об`єднання без ПДВ, а тому на думку відповідача неможливо встановити розмір гонорару адвоката за одну годину роботи, то суд зазначає, що акти прийняття наданої допомоги, рахунки на оплату містять суми витрат на правову допомогу, а допущені у розрахунках помилки не можуть бути безумовною підставою при визначенні необґрунтованості понесених позивачем витрат.
Щодо визначених позивачем витрат в апеляційній та касаційній інстанціях, то суд зазначає, що частиною 14 ст.129 ГПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог.
Враховуючи, що в даному випадку за результатами розгляду апеляційної скарги спір у справі не вирішував по суті, розподіл сум витрат на правову допомогу, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснює суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.
У той же час визначені у розрахунку від 31.05.2021 витрати на правовому допомогу зі складання заяви та відзиву на касаційну скаргу не можуть бути включені до витрат на правову допомогу, оскільки станом на час прийняття рішення у цій справі розгляд касаційної скарги не завершився.
Отже, витрати на правову допомогу у сумі 2793,04 грн за надану адвокатом послугу - "відповідь на пояснення ОСББ щодо скарги на ненадання відповіді на запит від 08.10.2020" не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначив, що оскільки 31.05.2021 та 01.06.2021 у ТОВ "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" є вихідними днями, а тому підписаний з боку позивача Акт №АО-2/21-1 від 31.05.2021, а також платіжне доручення про сплату відповідних витрат будуть надані у найближчий час.
Як зазначалося судом вище, вимоги ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що докази судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Однак, позивач відповідні докази подав лише 15.06.2021, тобто з пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку.
Посилання позивача на те, що 31.05.2021 та 01.06.2021 у ТОВ "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" є вихідними днями, що унеможливлює подати підписаний між сторонами акт у строк встановлений ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України не може вважатися обґрунтованою причиною щодо неможливості подання відповідних доказів понесення судових витрат в установлений законом строк.
Також суд зазначає, що договір про надання правової допомоги № АО-2/21 укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "СААД ЛІГАЛ" 20.01.2021, а тому позивач мав можливість надати докази на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.
При цьому, судом враховано, що відповідно до п.9 договору про надання правової допомоги № АО-2/21 від 20.01.2021, правова допомога, передбачена договором , вважається такою, що надана Адвокатським об`єднанням належним чином та в повному обсязі в тому числі, якщо протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Клієнтом Акту прийняття наданої правової допомоги Клієнтом не надано вмотивованої відмови від підписання такого Акту.
Однак, матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення не містили доказів направлення Адвокатським об`єднанням акту №АО-2/21-1 від 31.05.2021 на адресу ТОВ "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" та відповідно не було підтверджено того, чи пройшов строк встановлений для мотивованої відмови клієнта від підписання такого Акту.
Згідно із частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин (ст.7 ГПК України)
Відповідно до ч.1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Наданий до заяви розрахунок витрат на правову допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правову допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказані правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
З огляду на спірні правовідносини, враховуючи заперечення відповідача, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, затрачений ним час на надання таких послуг, приймаючи до уваги, що відповідач є неприбутковою організацією, суд дійшов висновку, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛЕГО ЕСТЕЙТ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 23.06.2021.
Суддя С.О. Турчин