ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021м. ДніпроСправа № 904/3404/21

за позовом WADLESS HOLDINGS LIMITED, г. Никосия, Республика Кипр

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн. та інфляційної складової у розмірі 2821995,94 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Вошколуп В.Г. ордер серія АЕ № 1012785 від 14.01.2020;

від відповідача: Матвєєва Т.В. довіреність № 52-16/108 від 29.12.2020.

РУХ СПРАВИ.

WADLESS HOLDINGS LIMITED звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн. та інфляційної складової у розмірі 2 821 995,94 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань з виплати дивідендів у встановлені строки.

Ухвалою суду від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 21.04.2021.

В підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.06.2021.

Ухвалою суду від 01.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 22.06.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що WADLESS HOLDINGS LIMITED станом на 19.07.2019 було (та наразі є) власником 21160000 простих іменних бездокументарних акцій Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"), що підтверджується випискою вих. № 1/4 від 05.11.2019 про стан рахунку в цінних паперах на 19.07.2019 (том 1, а.с. 28).

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від 19.07.2019, затвердженим відповідним протоколом, вирішено здійснити виплату дивідендів акціонерам Товариства з 2018 рік. Розмір таких дивідендів становить 7 133 259 678,11 грн., що складає 4,484251 грн. із розрахунку на одну просту акцію.

На виконання цього, Наглядова рада АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" прийняла такі рішення:

- дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів 03.08.2019;

- дата початку строку виплати - 06.08.2019; виплата дивідендів повинна бути здійснена протягом шести місяців з дня прийняття загальними зборами акціонерів рішення про виплату дивідендів;

- спосіб виплати дивідендів - безпосередньо акціонерам, включеним до переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, у встановленому законом порядку;

- порядок виплати дивідендів - дивіденди виплачуються в грошовій формі шляхом направлення дивідендів у повному обсязі безпосередньо акціонерам, згідно з переліком осіб, які мають право на отримання дивідендів, відповідно до кількості належних їм акцій на дату складання переліку.

WADLESS HOLDINGS LIMITED було включено до переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (том 1 а.с. 171 173). За таких обставин, відповідач мав виплатити дивіденди WADLESS HOLDINGS LIMITED у розмірі 94 886 751,16 грн. у строк по 19.01.2020.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, свого обов`язку з виплати WADLESS HOLDINGS LIMITED дивідендів не виконав.

Позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 у справі № 904/5216/20 було стягнуто з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь WADLESS HOLDINGS LIMITED заборгованість з виплати дивідендів у розмірі 94 886 751,16 грн., 3% річних у розмірі 1 508 854,90 грн. за період з 20.01.2020 по 31.07.2020 та інфляційну складову у розмірі 1 716 213,36 грн. за період з лютого 2020 року по червень 2020 року.

Позивач вказав, що, відповідно до виписки по рахунку позивача, на виконання рішення суду у справі № 904/5216/20 відповідач, 27.01.2021 сплатив суму дивідендів у розмірі 85 398 076,04 грн. за вирахуванням 10% податку з доходів нерезидентів у розмірі 9 488 675,12 грн.

За таких обставин, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн. за загальний період з 01.08.2020 по 26.01.2021 та інфляційну складову у розмірі 2 821 995,94 грн. за період з липня 2020 року по грудень 2020 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що між сторонами виникли не грошові договірні зобов`язання, за неналежне виконання яких до відповідача може бути застосована відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а організаційно-господарські.

Відповідач вказав, що 3% річних та інфляційна складова нараховані позивачем на суму основного боргу у розмірі 94 886 751,16 грн., яка була предметом розгляду у справі № 904/5216/20.

Проте, на думку відповідача, нарахування 3% річних та інфляційної складової мають бути здійснені на суму, яка мала бути фактично виплачена позивачу після вирахування податків.

Також відповідач зауважив, що період нарахування позивачем 3% річних та інфляційної складової припадає на запроваджений на усій території України карантин, пов?язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)". Запровадження такого карантину, на думку відповідача, є форс-мажорною обставиною.

За вищенаведених обставин відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованих 3% річних.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн. та інфляційної складової у розмірі 2821995,94 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи є позивач акціонером АТ «ПівдГЗК»), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань, які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правомірно позивачем нараховано 3% річних та інфляційної складової на суму невиплачених дивідендів; чи наявні підстави для зменшення розміру 3% річних).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

WADLESS HOLDINGS LIMITED станом на 19.07.2019 було (та наразі є) власником 21160000 простих іменних бездокументарних акцій Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"), що підтверджується випискою вих. № 1/4 від 05.11.2019 про стан рахунку в цінних паперах на 19.07.2019 (том 1, а.с. 28).

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від 19.07.2019, затвердженим відповідним протоколом, вирішено здійснити виплату дивідендів акціонерам Товариства з 2018 рік. Розмір таких дивідендів становить 7 133 259 678,11 грн., що складає 4,484251 грн. із розрахунку на одну просту акцію.

На виконання цього, Наглядова рада АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" прийняла такі рішення:

- дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів 03.08.2019;

- дата початку строку виплати - 06.08.2019; виплата дивідендів повинна бути здійснена протягом шести місяців з дня прийняття загальними зборами акціонерів рішення про виплату дивідендів;

- спосіб виплати дивідендів - безпосередньо акціонерам, включеним до переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, у встановленому законом порядку;

- порядок виплати дивідендів - дивіденди виплачуються в грошовій формі шляхом направлення дивідендів у повному обсязі безпосередньо акціонерам, згідно з переліком осіб, які мають право на отримання дивідендів, відповідно до кількості належних їм акцій на дату складання переліку.

WADLESS HOLDINGS LIMITED було включено до переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (том 1 а.с. 171 173). За таких обставин, відповідач мав виплатити дивіденди WADLESS HOLDINGS LIMITED у розмірі 94 886 751,16 грн. у строк по 19.01.2020.

Однак, відповідач свого обов`язку з виплати WADLESS HOLDINGS LIMITED дивідендів не виконав.

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 у справі № 904/5216/20 за позовом WADLESS HOLDINGS LIMITED до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості з виплати дивідендів з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 96602964,52 грн. та 3% річних у розмірі 1508854,90 грн.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 у справі №904/5216/20 було стягнуто з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь WADLESS HOLDINGS LIMITED заборгованість з виплати дивідендів у розмірі 94 886 751,16 грн., 3% річних у розмірі 1 508 854,90 грн. за період з 20.01.2020 по 31.07.2020 та інфляційну складову у розмірі 1 716 213,36 грн. за період з лютого 2020 року по червень 2020 року.

Відповідно до виписки по рахунку позивача, на виконання рішення суду у справі № 904/5216/20 відповідач, 27.01.2021 сплатив суму дивідендів у розмірі 85 398 076,04 грн. за вирахуванням 10% податку з доходів нерезидентів у розмірі 9 488 675,12 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн. за загальний період з 01.08.2020 по 26.01.2021 та інфляційну складову у розмірі 2 821 995,94 грн. за період з липня 2020 року по грудень 2020 року.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

За змістом ст. ст. 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Cтаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книга 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання й поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути і рішення загальних зборів про виплату дивідендів.

Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин застосовуються положення ст. 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, у п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 №4 зазначено, що невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Правомірність нарахування 3% річних та інфляційної складової на суму несвоєчасно виплачених акціонеру дивідендів також встановлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/18015/17.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн. та інфляційної складової у розмірі 2821995,94 грн. є обґрунтованими.

Щодо заперечень відповідача про те, що нарахування 3% річних та інфляційної складової мають бути здійснені на суму, яка мала бути фактично виплачена позивачу після вирахування податків, слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 168.1.1 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

З аналізу змісту наведеної статті вбачається, що питання утримання податку з доходів має вирішуватись саме під час здійснення виплати або на стадії виконання рішення суду.

Необхідність оподаткування належних позивачу дивідендів не впливає на встановлення судом обставин щодо факту наявності та розміру заборгованості відповідача з виплати дивідендів.

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ 3% РІЧНИХ.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованих 3% річних.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач послався на стратегічне значення АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" для економіки держави; наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних із запровадженням на усій території України карантину.

Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина друга статті 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду (постанова від 18.03.2020 у справі № 902/417/18) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру 3% річних відповідач не навів жодних виняткових обставин, за яких можливе зменшення 3% річних.

Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ), 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року.

Однак, як встановлено судом вище, дивіденди у розмірі 9 380 071,50 грн. мали бути виплачені позивачу до 21.12.2018. Тобто задовго до встановлення карантину.

Також судом враховано наявність значного періоду прострочення відповідачем виконання зобов`язання з виплати дивідендів.

За таких обставин, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру 3% річних.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться протоколом від 19.07.2019 (том 1, а.с. 16 - 18), заявою від 05.11.2019 з доказами направлення (том 1, а.с. 19 - 21), випискою про стан рахунку (том 1, а.с. 22 - 23), рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 у справі № 904/5216/20 (том 1, а.с. 24 - 27), випискою по рахунку позивача (том 1, а.с. 29).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (місцезнаходження: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код: 00191000) на користь WADLESS HOLDINGS LIMITED (місцезнаходження: Giannou Kranidioti, 10 Nice Day House, 4th floor, Flat/Office 401P.C. 1065, Nicosia, Cyprus; реєстраційний номер: 118080) 3% річних у розмірі 1 392 744,88 грн., інфляційну складову у розмірі 2821995,94 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 63 221,11 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 25.06.2021.

Суддя М.О. Ніколенко