УХВАЛА

про прийняття до свого провадження та

призначення підготовчого засідання

м. Київ

30.06.2021справа №910/6001/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали справи №910/6001/21

за позовами товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 46; ідентифікаційний код 40373986)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Старлайт Діджитал» (03113, м. Київ, вул. І. Шевцова, буд. 1; ідентифікаційний код 36123396)

про визнання недійсними пункту 7.2 субліцензійного договору від 01.12.2020 №Р-202,

до товариства з обмеженою відповідальністю «1+1 Інтернет» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 23; ідентифікаційний код 37726069)

про визнання недійсними пунктів 6.3 і 6.4 ліцензійного договору від 01.12.2020 №2021/6,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Національний контент центр» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30; ідентифікаційний код 35392305)

про визнання недійсним пункту 8.2 субліцензійного договору від 28.12.2020 №654-ІМГ/21

та до товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 4; ідентифікаційний код 37226740)

про визнання недійними пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-113275/2020, пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-IPTV-113276/2020 і пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-ОТТ-113277/2020,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (далі - Ланет) звернулося до господарського суду міста Києва з позовами до:

- товариства з обмеженою відповідальністю «Старлайт Діджитал» (далі - Старлайт) про визнання недійсним пункту 7.2 субліцензійного договору від 01.12.2020 №Р-202 (далі - Договір 1) (ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2021 (суддя Котков О.В.) відкрито провадження у справі №910/6001/21);

- товариства з обмеженою відповідальністю « 1+1 Інтернет» (далі - Товариство) про визнання пунктів 6.3 і 6.4 ліцензійного договору від 01.12.2020 №2021/6 про надання невиключного суміжного права (далі - Договір 2) (ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2021 (суддя Чинчин О.В.) відкрито провадження у справі №910/7271/21);

- товариства з обмеженою відповідальністю «Національний контент центр» (далі - Центр) про визнання пункту 8.2 субліцензійного договору від 28.12.2020 №654-ІМГ/21 (далі - Договір 3) (ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2021 (суддя Смирнова Ю.М.) відкрито провадження у справі №910/7272/21);

- товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (далі - Група) про визнання пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-113275/2020 (далі - Договір 4), пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-IPTV-113276/2020 (далі - Договір 5) і пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-ОТТ-113277/2020 (далі - Договір 6) (ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2021 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.) відкрито провадження у справі №910/6562/21).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2021 (суддя Смирнова Ю.М.) у справі №910/7272/21 об`єднано в одне провадження справи №910/6001/21, №910/7271/21, №910/7272/21 і №910/6562/21; передано справи №910/6001/21, №910/7271/21, №910/7272/21 і №910/6562/21 на розгляд судді Коткову О.В.; присвоєно об`єднаній справі №910/6001/21.

Старлайт 06.05.2021 подав суду відзив на позов, в якому зазначив про те, що:

- Договором 1 встановлено право односторонньої відмови від Договору 1 для кожної сторони та порядок (повідомлення за 30 днів) і форма вчинення такої відмови (письмове повідомлення без необхідності підписання сторонами будь-яких додаткових документів); якщо сторони погодили умову про право на односторонньої відмови від договору, законодавством не передбачається наявність додаткових обмежень для сторони щодо реалізації такого договірного права;

- право на відмову Старлайта від Договору 1 реалізовано останнім шляхом надіслання позивачу листа від 01.03.2021 №1330 про розірвання з 01.05.2021 Договору 1 та додатків до нього;

- Ланет зазначає, що: пункт 7.2 було включено у Договір 1 нібито під впливом помилки стосовно змісту прав за таким пунктом; укладаючи Договір 1, вони виходили з того, що його укладення є вигідним і ґрунтується на добрій волі відповідача-1, у всіх інших суттєвих умовах відповідає інтересам сторін;

у своїх показаннях свідок ОСОБА_1 повідомив про те, що під час обговорення та укладення Договору 1, зокрема, пункту 7.2, вказана особа розуміла як умови договору, що надає право іншій стороні відмовитися у односторонньому порядку від виконання договору за наявності обставин, що об`єктивно роблять неможливим виконання обов`язків за Договором 1; свідок також, зазначив, що добросовісно помилявся відносно змісту права односторонньої відмови від Договору 1, передбаченого пунктом 7.2, оскільки вважав неможливим зловживання таким правом з боку іншої сторони Договору 1;

- підписантом Договору 1 з боку Ланету є директор ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , тому незрозуміло яким чином свідчення вказаної особи щодо розуміння умов правочину впливає на його дійсність; зміст пункту 7.2 Договору 1 не містить двозначностей чи спірних формулювань, які б давали підстави представникам сторін по-різному тлумачити зміст зазначеного пункту, права та обов`язки сторін за даним пунктом; пункт 7.2 Договору 1 чітко визначає право на одностороннє розірвання Договору 1 за ініціативою будь-якої сторони з повідомленням за 30 днів; додаткових підстав чи передумов для розірвання пунктом 7.2 Договору 1 не встановлено;

- кожний із укладених позивачем і відповідачем-1 протягом 2016 - 2020 років субліцензійних договорів містив умову про право на одностороннє розірвання договору; тобто такий пункт є звичайним пунктом, що з року в рік погоджувався Ланетом і Старлайтом в результаті переговорів і з приводу цього між сторонами склалася стала договірна практика;

- під час переговорів щодо змісту договору на 2021 рік позивач спочатку мав заперечення стосовно включення права на односторонню відмову від договору, що свідчить про розуміння представниками Ланету змісту права на односторонню відмову та можливість нею скористатися за ініціативою відповідача-1; в подальшому, оскільки на такому пункті наполягали представники Старлайту, сторонами погоджена вказана умова і для співпраці на 2021 рік, як і у попередні роки;

- аналізуючи зміст дій позивача та публічних заяв разом з Інтернет асоціацією України (далі - ІнАУ) вбачається, що умови договорів з медіагрупами, у тому числі пункт, що надає право на односторонню відмову, сприймаються як такі, що включені шляхом «нав`язування» та «примушування»; варто зазначити, що членами правління ІнАУ є ОСОБА_3 , який є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи та засновником Ланету, та ОСОБА_4 - заступник директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ланет Телеком», кінцевим бенефіціарним власником якого також є ОСОБА_3 ;

- популярність телеканалів СТБ, ICTV, Новий канал, ОЦЕ (оце), М1, М2 серед телеглядачів, про яку зазначає позивач, не може бути причиною та законною підставою, що обумовлює обов`язок відповідача-1 перебувати у договірних відносинах з усіма господарюючими суб`єктами, які цього прагнуть з огляду на власні комерційні інтереси; Ланет не обмежений у створенні пакетів телеканалів, що не містять програм телеканалів СТБ, ICTV, Новий канал, ОЦЕ (оце), М1, М2; тому недоведений зв`язок між можливістю ведення позивачем господарської діяльності з надання телекомунікаційних послуг абонентам з наявністю або відсутністю господарських взаємовідносин щодо пакетування наведених телеканалів, субліцензію на які надає Старлайт;

- всі обставини, викладені позивачем з питань власних ризиків господарської діяльності, співпраці з іншими учасниками ринку, окрім Старлайту, ймовірного розміру збитків не входять до предмету доказування спору щодо дійсності пункту 7.2 Договору 1; окремі заяви стосовно значних збитків у зв`язку з діями відповідача-1 чи «зловживання монопольним (домінуючим) становищем» з боку Старлайту є недоведеними та безпідставними.

Ланет 14.05.2021 подав суду відповідь на відзив відповідача-1, в якій вказав таке:

- відсутність у пункті 7.2 Договору 1 обставин (випадків), за умови настання яких виникає право односторонньої відмови від договору суперечить приписам статей 214, 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- Ланет не міг припустити, що відповідач-1, зловживаючи правом односторонньої відмови від Договору 1, яке передбачене пунктом 7.2, буз розумних підстав буде вимагати розірвання Договору 1, тим самим створюючи реальну загрозу для нормальної господарської діяльності позивача; Ланет виходив із того, що таке право може виникнути у відповідача-1 лише у випадках, чітко встановлених законом або договором;

- Старлайтом було подано копію повідомлення від 30.04.2021 №2275 про відмову від Договору 1 на підставі пункту 7.3 такого договору (начебто на підставі порушення позивачем істотних умов Договору 1); тобто на підставі пункту 7.2 Договору 1 відповідач-1 ініціював розірвання з 01.05.2021, і за день до дати розірвання Договору 1 - 30.04.2021 - Старлайт вирішив змінити підставу, за якою він ініціює розірвання; оперативною спробою обґрунтувати відмову від Договору 1 іншою підставою відповідач-1 підтвердив, що він не впевнений у правомірності відмови від Договору 1 на підставі пункту 7.2 даного договору.

Товариство 28.05.2021 подало суду відзив на позов, в якому зазначило про те, що:

- жодних належних доказів дефекту волі Ланету матеріали справи не містять і не можуть містити, адже сторони укладали договори, які містять аналогічні пунктам 6.3 і 6.4 Договору 2 положення, зокрема, аналогічний договір від 01.08.2020 №2020/437 та договір від 19.04.2021 №2021/386, які було укладено вже після отримання відповідачем-2 повідомлення про розірвання Договору 2; повторність узгодження аналогічних умов, звернення до суду вже після «активації» опції на відмову від договору, на переконання Товариства, апріорі виключає вірогідність неправильного сприйняття позивачем умов правочину, що вплинуло на його волевиявлення при укладенні Договору 2;

- заява свідка ОСОБА_1 не є належним доказом дефекту волі Ланету , оскільки Договір 2 був підписаний не вказаною особою, а керівником позивача - ОСОБА_2 ; натомість, така заява підтверджує лише те, що перед підписанням Договору 2, його положення вивчають окрім керівника, й інші особи, в тому числі особи зі спеціальними знаннями у галузі, які мали повністю розуміти наслідки укладення правочину на відповідних умовах;

- Ланет працює на ринку телекомунікаційних послуг з 2016 року та має значний досвід укладення та узгодження аналогічних договорів в особі свого керівника, тобто є усталеним учасником господарських правовідносин на згаданому ринку; з 01.11.2016 на посаді заступника директора працює і свідок ОСОБА_1 , який, як свідчить заява, займається з того часу проведенням переговорів стосовно умов договорів з покупцями та постачальниками;

- особливої непереконливості заяві свідка ОСОБА_1 додає процес проведення перемовин при узгодженні положень Договору 2, в яких останній, шляхом надсилання електронних листів зі своєї електронної адреси (зафіксована також у Договорі 2 як контактна електронна скринька позивача) спочатку заявляв про неприпустимість встановлення права сторони на одностороннє розірвання правочину, а потім, як компроміс, погодився на встановлення такого права за умови попередження іншої сторони про розірвання за 60 днів;

- листом від 19.03.2021 №12023091 відповідач-2 повідомив Ланет про дострокове припинення Договору 2 шляхом односторонньої відмови згідно з пунктом 6.3 Договору 2, підставою для такої відмови стало те, що у лютому 2021 року Товариству стало відомо про перебіг нової акції позивача для нових абонентів під назвою « Лютий GIG », яка передбачала доступ до Інтернету та 130 онлайн-телеканалів у сервісі Ланет.TV для нових абонентів до 31.05.2021; в порушення підпункту 3.10.13 пункту 3.10 Договору 2 Ланет (ліцензіат) не повідомив відповідача-2 (ліцензіар) про проведення такої акції; а оскільки дана акція стосується не лише доступу до Інтернету, але й доступу до програм (телеканалів), ліцензіат був зобов`язаний за умовами Договору 2 заздалегідь надіслати ліцензіару відповідний лист про умови акції.

Разом з відзивом Товариство подало суду клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_1 та зобов`язання позивача забезпечити явку свідка до суду або його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Старлайт 31.05.2021 подав суду заперечення на відповідь позивача на відзив.

Група 14.06.2021 подала суду відзив на позов, в якому зазначила про те, що:

- твердження Ланету про те, що пункт 6.3 Договорів 4-6 не відповідає положенням частини шостої статті 3 ЦК України, оскільки не містить опис обставин, за умови настання яких у сторін виникає право припинити дію договору не знаходить свого підтвердження в нормах права, у тому числі й з урахування наведеної статті ЦК України;

- відповідач-4 не є власником телеканалів « Україна », « НЛО.TV » та «Індиго tv», ретрансляція яких є предметами Договорів 4-6; згідно з ліцензіями на мовлення (НР №00217-м; НР №00107-м; НР №00106-м; НР №00249-м; НР №00219-м; НР №00220-м; НР №00326-м) власником зазначених телевізійних каналів є товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» (далі - Телерадіокомпанія); 29.10.2020 Групою і Телерадіокомпанією укладено ліцензійний договір №ТРК-106744/2020, за умовами якого Телерадіокомпанія передала відповідачу-4 невиключне суміжне право (невиключну ліцензію) на використання програм шляхом їх розповсюдження; при цьому, програми в розумінні вказаного договору є передачі телеканалів; Група отримала право на розповсюдження програм телеканалів на підставі відповідного ліцензійного договору, умови якого є обов`язковими для виконання відповідачем-4, а також обов`язкові для врахування в укладенні субліцензійних договорів щодо використання програм телеканалів; слід зауважити, що пунктом 6.4 договору передбачено право сторін на припинення договору в односторонньому порядку без визначення будь-яких підстав та випадків; відповідно до листів від 19.03.2021 №20/03, від 19.03.2021 №12023091 і від 01.03.2021 №1330 договори з іншими правовласниками були припинені на підставі відповідного пункту договору;

- інформація стосовно «часток провідних медіа груп України» сформована Ланетом самостійно, оскільки такої інформації товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний телевізійний комітет» не розміщувало на своєму сайті, що підтверджується електронним листом останнього;

- твердження позивача про те, що телеканали Групи сукупно охоплюють 10% глядацької аудиторії, що створює умови для примусу провайдерів укладати субліцензійні договори, які є дискримінаційними відносно іншої сторони договору, є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними жодними доказами;

- що ж до тверджень Ланету стосовно намірів відповідача-4 розірвати Договори 4-6, то листами від 03.03.2021 №105, №106 і №107 Група повідомила позивача про розірвання Договорів 4-6 на підставі пунктів 6.4 таких договорів, тобто Договори 4-6 є розірваними з 05.05.2021;

- викладені у звіті тимчасово діючої комісії від 20.04.2021 про результати втрат (комісія позивача; далі - Звіт) результати дослідження грунтуються на інформації, яка отримана з не встановленого джерела та не може вважатися достовірною; телеканалів, вказаних у Звіті, а саме: ТРК Україна ; НЛО; Індиго, не існує, натомість, як зазначалося, Телерадіокомпанія є власником ліцензій на мовлення телеканалів: « Україна », « НЛО.ТV » та « Індиго tv »; даний факт, також ставить під сумнів будь-які дослідження та висновки комісії ТОВ «Мережа Ланет»; окрім того, Група є засновником компаній, які, у тому числі, володіють ліцензіями на: три тематичні телеканали «Футбол1/2/3»; загальнонаціональний інформаційний канал « Україна24 »; міжнародні канали: UKRAINE 1; UKRAINE 2; NLO TV ; 1NLO TV2 ; регіональні телеканали « Донбас »; « 34 телеканал »; « Сигма »; до складу медіагрупи відповідача-4 входять 10 (десять) телевізійних каналів, а не 3 (три) (як це зазначено у Звіті); у Звіті зазначається, що «для оцінки витрат Мережі Ланет використовуємо бухгалтерський звіт про доходи та витрати компанії за лютий 2021 року», однак сам звіт не містить інформації, достатньої для надання оцінки щодо належності та об`єктивності визначення відповідних цифр, не зрозумілим є те, звідки та яким чином формуються узагальнені цифри доходів, витрат та прибутків позивача та яким чином припинення Договорів 4-6 впливає на такі цифри; збитки не можуть бути підтверджені припущеннями членів комісії Ланету, оскільки збитки мають бути підтверджені конкретними доказами, що доводять відповідний факт;

- позивач зобов`язаний був довести належними та допустимими доказами, що: пункти 6.3. Договорів 4-6 могли мати (на момент вчинення правочинів) ще якесь значення, окрім того, що було вказано у самих пунктах Договору 4-6; права та обов`язки Групи на момент вчинення правочину істотно не відповідали правам та обов`язкам, що необхідні для вчинення такого правочину; однак ні позовна заява, ані докази, додані до неї, жодним чином не доводять такого факту.

Центр 15.06.2021 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке:

- як вбачається зі змісту пункту 8.2 Договору 3 сторони визначили і погодили право кожної із сторін на одностороннє розірвання Договору 3, письмово попередивши про це іншу сторону не менш ніж за 60 (шістдесят) календарних днів, без сплати будь-яких неустойок, збитків, відшкодувань тощо; в такому випадку, Договір 3 вважається розірваним на 61 (шістдесят перший) календарний день від дня отримання повідомлення про розірвання Договору 3; ні норми ЦК України, ані норми Господарського кодексу України не містять прямої заборони односторонньої відмови від договору, якщо договором, погодженим сторонами, така одностороння відмова передбачена;

- нотаріально засвідчений підпис ОСОБА_1 на показаннях свідка від 28.04.2021, який навіть не є уповноваженою особою Ланету на укладення та підписання правочинів, не доводить та не знімає з позивача відповідальності стосовно необізнаності з нормами цивільного та господарського законодавства;

- на момент укладення Договору 3 директор Ланету ОСОБА_2 повністю усвідомлював його правову природу, юридичні наслідки та не вважав за необхідне вносити до Договору 3 уточнення підстав для його розірвання;

- господарські взаємовідносини позивача та відповідача-3 з укладання субліцензійних договорів на ретрансляцію програм телеканалів «ІНТЕР», «К1», «К2», «НТН», «МЕГА», «Ентер-фільм», «ПІКСЕЛЕ TV», «ZOOM» велися протягом 2018 - 2021 років; в усіх без винятку субліцензійних договорах передбачено право сторін договору на його розірвання в односторонньому порядку; тому посилання Ланету на узгодження правочину начебто під «впливом помилки» є намагання ввести суд в оману та зловживанням процесуальними правами;

- позивачем і Центром 20.05.2021 підписано субліцензійний договір №654-ІМГ-С/21, тобто після надіслання позовної заяви, в якому міститься пункт 9.2 «Даний Договір може бути достроково розірваний за ініціативою кожної із Сторін за умови письмового повідомлення іншої Сторони про намір розірвання Договору не менш, ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до передбачуваної дати розірвання. Договір вважається розірваним з дати, вказаної Стороною у відповідному повідомленні, і не потребує підписання Сторонами будь-яких додаткових документів. Повідомлення про розірвання Договору направляється цінним листом з повідомленням про вручення.», який повністю повторює пункт 8.2 Договору 3, що є предметом даної справи; наведене, в свою чергу, свідчить про безпідставність твердження щодо укладання Договору під «впливом помилки» та недобросовісність Ланету як учасника процесу;

- причини розірвання Договору 3 в односторонньому порядку не були описані в листі-повідомленні про дострокове розірвання Договору (лист від 19.03.2021 №20/03) лише тому, що Договір 3 не передбачає такої умови;

- протягом дії Договору 3 позивач суттєво порушував його умови, що, зокрема, підтверджується відеофіксацією, яка була здійснена відповідачем-3 в кабельній мережі Ланету; так протягом дії Договору 3 позивач здійснював умисне незаконне розповсюдження каналів «ІНТЕР», «К1», «К2», «НТН», «МЕГА», «Ентер-фільм», «ПІКСЕЛЕ TV» та ZOOM, тобто надавав послуги платного телебачення, у кабельній мережі в аналоговому (PAL) та цифровому (DVBC-) форматі, що завдало збитків у значному розмірі; Центр надав Ланету право на використання телепрограм шляхом ретрансляції в телемережі виключно в IPTV форматі (IPTV - технологія, для надання програмної послуги абонентам в телемережі, при застосуванні якої використовується IP-протокол), а позивач розповсюджував також і у кабельній мережі в аналоговому (PAL) та цифровому (DVBC-) форматі, без дозволу відповідача-3;

- припущення позивача щодо змови Центра з іншими юридичними особами учасниками медіа ринку, не обґрунтовані та не підкріплені жодними доказами та не є предметом спору у даній справі; відповідач-3 не стежить і не втручається в господарську діяльність учасників медіа ринку чи будь-яких інших суб`єктів господарювання; умови договорів, що укладаються Центром з контрагентами, є конфіденційними та розповсюдженню не підлягають, крім випадків, передбачених законодавством.

Позивач 15.06.2021 подав суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи, мотивоване тим, що: спір в рамках даної справи випливає із неправомірних узгоджених дій відповідачів щодо одночасної безпідставної односторонньої відмови від договорів; спірні правовідносини стосуються не лише відносин у сфері телекомунікацій, а й відносин у сфері економічної конкуренції; Ланет вважає наявними у діях відповідачів ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку; з огляду на важливість справи №910/6001/21, а також масштаб ділової активності учасників справи - провідних медіагруп на ринку України, - очевидно, що дана справа отримає значний публічний резонанас та зацікавленість представників засобів масової інформації у її освітленні у пресі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/6001/21 задоволено самовідвід судді Коткова О.В. від участі у розгляді справи №910/6001/21; справу передано уповноваженому працівнику господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №910/6001/21 було передано на розгляд судді Марченко О.В.

Частиною чотирнадцятою статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись статтями 32, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу №910/6001/21 за позовами товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 46; ідентифікаційний код 40373986) до товариства з обмеженою відповідальністю «Старлайт Діджитал» (03113, м. Київ, вул. І. Шевцова, буд. 1; ідентифікаційний код 36123396) про визнання недійсними пункту 7.2 субліцензійного договору від 01.12.2020 №Р-202, до товариства з обмеженою відповідальністю « 1+1 Інтернет» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 23; ідентифікаційний код 37726069) про визнання недійсними пунктів 6.3 і 6.4 ліцензійного договору від 01.12.2020 №2021/6, до товариства з обмеженою відповідальністю «Національний контент центр» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30; ідентифікаційний код 35392305) про визнання недійсним пункту 8.2 субліцензійного договору від 28.12.2020 №654-ІМГ/21 та до товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 4; ідентифікаційний код 37226740) про визнання недійними пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-113275/2020, пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-IPTV-113276/2020 і пункту 6.3 субліцензійного договору від 31.12.2020 №УНІ-ОТТ-113277/2020 до свого провадження.

2. Призначити підготовче засідання на 02.08.21 о 10:40 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

3. Встановити позивачу строк у п`ять днів з моменту отримання даної ухвали для подання до суду відповідей на відзиви відповідачів-2,3,4 в порядку статті 166 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання вказаних документів відповідачам.

4. Встановити відповідачам-2,3,4 строк у п`ять днів з дня отримання відповідей на відзиви для подання до суду заперечень на відповіді на відзиви в порядку статті 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання вказаних документів позивачу.

5. Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набрала законної сили 30.06.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко