ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

22 червня 2021 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/970/17)
Провадження №13/913/163/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В. при секретарі Лещенко В.Г. розглянувши скаргу ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» №01-19/2/179 від 26.04.2021 р. на дії державного виконавця у справі за позовом
про стягнення 102568281 грн 38 коп.
Від позивача не прибув.
Від відповідача (в режимі відеоконференції) - Колесова О.О.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" звернулось до Господарського суду Луганської області з скаргою №01-19/2/179 від 26.04.2021 р. на дії та постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. по винесенню у виконавчому провадженні №65080429 постанови від 09.04.2021 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 281 004 грн 34 коп.; визнати недійсною постанову від 09.04.2021 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 281 004 грн 34 коп., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. в межах виконавчого провадження №65080429.
Розгляд скарги призначено судом на 22.06.2021 р.
22.06.2021 р. до суду надійшла заява позивача про закриття провадження з розгляду скарги, пояснення по скарзі від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
У судовому засіданні 22.06.2021 р. представник відповідача підтримав заявлену скаргу та заперечував проти закриття провадження за нею.
Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на законність та правомірність дій державного виконавця, та підтримав заяву позивача щодо закриття провадження за скаргою.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги за скаргою, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 27.11.2020 у справі № 913/567/19(913/970/17) позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» на користь Державного підприємства «Енергоринок», пеню у розмірі 101758479 грн 17 коп., штрафу у розмірі 809802 грн 21 коп., судові витрати в сумі 241762 грн. 00 коп., видано наказ.

09.04.2021 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 65080429 за наказом № 913/567/19 від 23.12.2020 р. Господарського суду Луганської області. Пунктом 2 зазначеної постанови з боржника ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» було стягнуто виконавчий збір у розмірі 10281004 грн. 34 коп., крім того була прийнята постанова про стягнення виконавчого збору від 09.04.2021 р. на зазначену суму відповідно до ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач подав до Господарського суду Луганської області скаргу в якій просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. по винесенню у виконавчому провадженні №65080429 постанови від 09.04.2021 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 281 004 грн 34 коп.; визнати недійсною постанову від 09.04.2021 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 281 004 грн 34 коп., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. в межах виконавчого провадження №65080429.

Відповідач обґрунтовує вимоги за скаргою, зокрема, наступним.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.10.2019 р. по справі № 913/567/19 відносно відповідача порушена справа про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який діє і на цей час.

Таким чином, відповідач не має права добровільно виконати рішення Господарського суду Луганської області від 27.11.2020 р. у цій справі, оскільки вимоги позивача є конкурсними.

Виконавчий збір є санкцією, яка не може бути застосована до відповідача під час мораторію.

Стягнення виконавчого збору є передчасним, оскільки стягнення виконавчого збору є заходом, спрямованим на забезпечення виконання рішення суду, який не повинен вчинятися згідно ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Орган виконання судового рішення проти задоволення скарги заперечує, та просить закрити провадження посилаючись на те, що державний виконавець зобов`язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору виконавче провадження було зупинено в зв`язку з порушенням відносно відповідача справи про банкрутство.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору підлягають оскарженню до відповідного адміністративного суду. 28.04.2021 р. відповідач звернувся з аналогічним позовом до Луганського окружного адміністративного суду. Рішенням від 09.06.2021 р. по справі № 360/2286/21 у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач також просить закрити провадження за скаргою посилаючись на те, що постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена до відповідного адміністративного суду, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідач усно проти доводів інших учасників щодо закриття провадження у справі заперечує, посилаючись на різний предмет вимог за адміністративним позовом та скаргою, та на те, що всі майнові спори за участю боржника повинні розглядатися судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, Законом №1404-VІІІ установлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, стягнення штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону України "Про виконавче провадження", підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця (від 06.06.2018 у справах №127/9870/16-ц та №921/16/14-г/15, від 20.09.2018 у справі №821/872/17, від 17.10.2018 у справі №826/5195/17, від 16.01.2019 у справі №279/3458/17-ц, від 21.08.2019 у справі №1915/1868/2012, від 09.10.2019 у справі №758/201/17, від 18.12.2019 у справі №344/21436/18, від 23.06.2020 у справі №705/1804/13-ц, від 20.01.2019 у справі №161/8267/17).

Суд також враховує, що відповідач звертався з відповідним позовом до Луганського окружного адміністративного суду, який 09.06.2021 р. прийняв по справі № 360/2286/21 рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилання відповідача на те, що відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства всі майнові спори за участю боржника повинні розглядатися судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи судом відхиляється, оскільки в даному випадку розглядається не майновий спір, а скарга на рішення, дію державного виконавця під час виконання судового рішення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 231, 234, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження щодо розгляду скарги ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» №01-19/2/179 від 26.04.2021 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (з урахуванням пункту 17.5Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4розділу X Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу підписано 24.06.2021.

Суддя Б.В.Яресько