ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2021 Справа № 917/664/21

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали справи № 917/664/21

за позовною заявою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; адреса для листування: 39601, Полтавська обл., м. Кременчук, пр-т. Свободи, 8,

до Малого приватного підприємства «Ребоб», 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Салганна, 14б,

про стягнення 82 386,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до Малого приватного підприємства «Ребоб» про стягнення 82 386,15 грн. заборгованості за необліковану електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.05.2021 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/664/21.

Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); ухвалою від 25.05.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за участю сторін.

14.06.2021р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача з клопотанням про поновлення пропущеного строку на його подання, а також клопотання про витребування доказів. У обгрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву відповідач посилається на те, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана ним 11.05.2021р., відтак, строк на подання відзиву закінчився 26.05.2021р. Проте копію позовної заяви з додатками від позивача відповідач отримав тільки 10.06.2021р., відтак, був позбавлений можливості подати відзив вчасно.

При вирішенні клопотання відповідача про поновлення строку, суд виходить з наступного: Як уже зазначено, строк на подання відзиву закінчився 26.05.2021р.. натомість відзив подано відповідачем до поштової установи 10.06.2021р., тобто, через 14 днів після спливу строку на його подання. Єдиною підставою у обгрунтування поважності причин пропуску строку відповідач вказує, що матеріали позовної заяви з додатками були отримані ним від позивача тільки 10.06.2021р.

Згідно ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому із контексту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено стороною, та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016.

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Тобто за змістом вищенаведених норм господарського процесу, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Положення ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, пов`язують можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку, при цьому не ставить можливість такого поновлення в залежність від тривалості прострочення. При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Клопотання про поновлення строку для подання відзиву повинно містити належне та достатнє обґрунтування (з документовим підтвердженням) причин пропуску цього строку.

Втім, жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку в обґрунтування заяви про поновлення строку відповідачем не надано.

Так, у даному випадку у обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку відповідач посилається на те, що ним отримано копію позовної заяви з додатками тільки 10.06.2021р. Таке твердження відповідача є помилковим результатом довільного тлумачення стороною норм ГПК України, якими імперативно встановлено початок перебігу строку на подання відзиву з моменту отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі. Судом встановлено, що до позовної заяви, яка подана в суд позивачем, додано належні докази направлення копій позову з додатками на адресу відповідача (опис вкладення у цінний лист та квитанція Укрпошти від 26.04.21р). Сам відповідач надає суду трекінг Укрпошти поданому відправленню, з якого вбачається рух поштового відправлення та той факт, що 14.05.2021р. Укрпоштою була здійснена невдала спроба вручення кореспонденції у зв"язку з відмовою адресата, тобто, відповідач сам своїми діями сприяв подовженню строку неотримання копій позовних матеріалів.

Крім того, з моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі у сторони було достатньо часу для звернення до суду та ознайомлення з матеріалами справи та/або з клопотанням про продовження процесуального строку на подання відзиву. Будь-яких доказів існування поважних причин, які б перешкодили відповідачу реалізувати свої права у встановлений судом строк, суду не надано. Клопотання про продовження процесуального строку до закінчення строку на подання відзиву до суду не надходило. Вказана відповідачем обставина не може виправдовувати затримку з поданням відзиву на 14 днів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності поважних причин пропуску процесуального строку, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про його поновлення.

Разом з відзивом відповідачем подано клопотання про витребування доказів, у якому відповідач просить витребувати у позивача відеозапис проведення перевірки МПП "Ребоб" 17.11.2021р. з самого початку перевірки. Згідно ст.81 ГПК України, клопотання про витребування доказів повинно бути подане в строк, зазначений у ч.2 і 3 ст.80 ГПК України (відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском строку, суд залишає його без задовлення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обгрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Стаття 81 ГПК України містить вимоги до змісту та форми клопотання про витребування доказів. Так, у ньому обов"язково повинно бути зазначені, серед іншого, обставини, що може підтвердити цей доказ або аргументи. які він може спростувати; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості отримати цей доказ самостійно. Вказане клопотання відповідача не відповідає наведеним вимогам (у ньому тільки зазначено, що доказ витребовується з метою дотримання рівності сторін та для об"єктивного розгляду справи), відтак задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.80,81,118,119,234 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотань відповідача про поновлення пропущеного строку на подання відзиву та про витребування доказів.

2. Копії ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала складена 22.06.2021р.

Ухвала набирає законної сили 22.06.2021р. та підлягає оскарженню в частині відмови у задоволенні клопотання по поновлення пропущеного процесуального строку (статті 119, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.С.Мацко