ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. Справа№ 910/306/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

Розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 (повний текст якої складено 12.04.2021)

у справі №910/306/21 (суддя Данилова М. В.)

за позовом Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської області

до Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України

про розірвання договору.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 матеріали справи №910/306/21 за позовом Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської області до Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України про розірвання договору передано за виключної підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції вказав на те, що оскільки спір у даній справі виник саме з приводу нерухомого майна, яке розташоване за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Заньковецької, 5, тому справа має розглядатися за місцезнаходженням майна або основної його частини, тобто за правилами виключної підсудності, які передбачено ч.3 ст.30 ГПК України.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/306/21 та направити дану справу для продовження розгляду у Господарський суд міста Києва. Крім того, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі загалом зводяться до того, що оскільки він є центральним органом виконавчої влади, тому в силу положень ч.5 ст.30 ГПК України даний спір має розглядатися саме Господарським судом міста Києва.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021, справу №910/306/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 поновлено Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/306/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/306/21; розгляд апеляційної скарги Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/306/21 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частина 3 статті 30 ГПК України вказує на виключну підсудність справ у спорах, які виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.02.2021 по справі № 911/2390/18.

Як свідчать матеріали справи, позивачем заявлено позов про розірвання договору оренди приміщення, частини будівель споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об?єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області №03-13-01/99 від 31.01.2020, укладений між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, відповідно до якого орендарю передано в строкове платне користування цілісний майновий комплекс (спорткомплекс "Юність") загальною площею 7 787, 41 кв.м., що складається з будівлі літ. А - основний корпус загальною площею 3041, 66 кв.м., будівлі літ. Б - спортзал № 1 загальною площею 1254 кв.м., будівлі літ. В - спортзал № 2 загальною площею 2495,62 кв.м. та будівлі літ. Г - спортзал № 3 загальною площею 996, 13 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 5 з метою розміщення Закарпатського обласного відділення (філії) Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України.

Тобто, спір у даній справі виник саме з приводу нерухомого майна, яке розташоване за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Заньковецької, 5, а тому має розглядатися за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З огляду на що та в силу положень ч.3 ст.30 ГПК України, справа повинна розглядатися у Господарському суді Закарпатської області.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно з дотримання норм процесуального права матеріали даної справи передано за виключною підсудність до Господарського суду Закарпатської області.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Посилання скаржника на те, що він є центральним органом виконавчої влади, тому в силу положень ч.5 ст.30 ГПК України даний спір має розглядатися саме Господарським судом міста Києва, колегією суддів відхиляються, оскільки в розумінні Положення про Комітет з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 12.03.2018 №241, та законодавства України, останній не є центральним органом виконавчої влади, а також не є тим відповідачем, спори за участю яких відповідно ч.5 ст.30 ГПК України повинні розглядатися місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277, 280 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване судове рішення відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 255, 252, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/306/21 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/306/21 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4.Матеріали справи №910/306/21 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала