ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

29.06.2021 року м. Дніпро Справа № 904/2373/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Кузнецов В.О., Мороз В.Ф.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. (повний текст складено - 27.05.2021р., суддя - Назаренко Н.Г., м. Дніпро) у справі № 904/2373/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

про визнання протиправними дії щодо обмеження переважного права на користування приміщенням, зобов`язання укласти договір оренди приміщення, визнання договору оренди приміщення укладеним

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в задоволенні заяви про вступ його до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р.

Одночасно в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк апеляційного оскарження. Проте, вказане клопотання не може бути розглянуто, оскільки існують правові підстави для повернення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне повернути скаржнику апеляційну скаргу з огляду на наступне.

У ст. 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000р. зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства (Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987р., серія A, № 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996р., серія A, № 212-A, с. 15, п. 31).

Згідно з ч. 2 ст. 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у ст. 255 ГПК України, є вичерпним.

Системне тлумачення ст. 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Предметом апеляційного оскарження, є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Разом з тим, вказана ухвала не входить до переліку ухвал, визначених ст. 255 ГПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.04.2021р. у справі № 910/3386/18.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 254, п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. у справі № 904/2373/20 повернути без розгляду.

У зв`язку із припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді апеляційна скарга з додатками скаржнику не надсилається, знаходитиметься у Центральному апеляційному господарському суді та скаржник має можливість отримати її в суді апеляційної інстанції нарочно.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ В.Ф. Мороз