ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року, м. Черкаси справа № 925/382/21

Вх.суду № 4949/21 від 29.03.2021

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Безверхою І.М.,

за участю у судовому засіданні: Севастьянової А.В. (від відповідача, представник за довіреністю), Поліщука В.О. (від позивача, представник за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 16.03.2021 №39/5-2049-21

позивача, Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

до відповідача, Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради,

про стягнення грошових коштів у сумі 1 972 372,60 грн.

УСТАНОВИВ:

1.Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано позовну заяву від 16.03.2021 №39/5-2049-21 з вимогами стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" борг у загальній сумі 1 972 372,60 грн. (у тому числі: пеня у сумі 892845,79 грн.; три відсотки річних у сумі 505109,07 грн.; інфляційні втрати у сумі 574417,74 грн.) та судові витрати в розмірі 29585,59 грн. сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалою суду від 26.03.2021 - відкрито провадження у справі та призначено її для розгляду у підготовчому провадженні.

Ухвалою суду від 29.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті.

2. Позивач у позовній заяві від 16.03.2021 №39/5-2049-21 (а.с.1-7), відповіді на відзив від 19.04.2021 вх.№6358/21 та його представник у судовому засіданні, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказали, що відповідач неналежно (несвоєчасно) виконав грошові зобов`язання за укладеним між сторонами договором постачання природного газу від 26.09.2019 №1551/1920-БО-36 та додатковими угодами до нього щодо оплати переданого йому позивачем з у період з жовтня 2019 року до вересня 2020 року природного газу; що відповідачем не надано належних та допустимих доказів поважності порушення ним умов договору; що несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених державою на позивача обов`язків з постачання природного газу, а саме на якість та своєчасність надання послуг з поставки природного газу іншим споживачам та його закачування у підземні сховища для забезпечення опалювального сезону 2018-2020 років; що Об`єднана палата Верховного Суду України у постанові від 16.10.2020, прийнятій у справі №903/918/19, пришла до однозначного висновку, що визначений Порядком розподілу коштів, що находять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 18.06.2014 №217, алгоритм розподілу коштів споживачів, які надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання як оплата вартості теплової енергії та/або наданих комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, не ставить повноту та своєчасність виконання теплопостачальними організаціями договірних обов`язків з оплати отриманого природного газу на користь гарантованого постачальника у залежність від оплати теплової енергії безпосередніми споживачами; не скасовує та не обмежує відповідальність теплопостачальної організації перед постачальником за невиконання чи неналежне виконання обов`язків з оплати за спожитий газ та не змінює строків здійснення розрахунків за договорами між теплопостачальними організаціями та гарантованими постачальниками природного газу та не позбавляють теплопостачальну організацію можливості впливати на їх своєчасність і не виключають застосування до відповідача-споживача пені за прострочення в оплаті отриманого природного газу, а також відповідальності за прострочення грошового зобов`язання у порядку ч.2 ст.625 ЦК України у вигляді 3% річних та інфляційних втрат; що відповідач у силу ст.42 ГК України під час здійснення господарської діяльності несе підприємницький ризик, у тому числі щодо несвоєчасності розрахунків із ним його контрагентами (споживачами) теплової енергії, виробленої з ресурсу позивача; що Верховний Суд у постанові від 19.01.2021 у справі №920/705/19 зазначив, що положення Порядку №217 не обмежують теплопостачальні організації можливості виконати свої договірні зобов`язання з оплати отриманого природного газу за договорами постачання шляхом перерахування на такий спеціальних рахунок власних коштів, отриманих від господарської діяльності.

Відповідач у відзиві від 09.04.2021 (а.с.82-83). клопотанні від 09.04.2021 (а.с.128-135) та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили і пояснили, що відповідач позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд і полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами; що свої зобов`язання за договором відповідно до постанови Кабінету міністрів України "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що находять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки" від 18.06.2014 №217 та постанов НКРЕКП "Про затвердження реєстру нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію", які виносяться щомісячно, відповідач виконав у повному обсязі; що стягнення з відповідача надмірних грошових коштів, як неустойки, змінює її дійсне правове призначення. Так, неустойка має стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання, однак не може бути непомірним тягарем для споживача та джерелом невиправданих додаткових прибутків кредитора (правова позиція, викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013).

12.04.2021 за вх.№5942/21 до суду надійшло клопотання відповідача від 09.04.2021 з вимогою про зменшення розміру застосованих до нього штрафних санкцій на 50% з огляду: на їх надмірно великий розмір; підстави, якими було викликано порушення грошового зобов`язання; сплату відповідачем основного боргу та відсутність збитків, завданих позивачу несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань; тяжкий матеріальний стан відповідача (підтверджується збитковим балансом); нездійснення станом на 05.04.2021 державного фінансуванням різниці в тарифах для населення та заборгованості по пільгам і субсидіям; наявність заборгованості за використану теплову енергію бюджетних установ та населення перед відповідачем.

3. Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

4.Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

26.09.2019 між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради укладено договір №1551-1920-БО-36 (далі Договір, а.с.20-28), згідно з яким: постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п.1.1.); постачальник передає споживачу у жовтні 2019 - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 7670,000 тис.куб.м (сім мільйонів шістсот сімдесят тисяч кубічних метрів), в тому числі по місяцях: жовтень 2019 року 466,00 тис.куб.м, листопад 2019 року 1350,000 тис.куб.м, грудень 2019 оку 1500,000 тис.куб.м, січень 2020 року 1650,000 тис.куб.м, лютий 2020 року - 1230,000 тис.куб.м,, березень 2020 року 1120,000 тис.куб.м, квітень 2020 року 354,000 тис.куб.м, а всього 7670,000 тис.куб.м (п.2.1.); приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (абз.1п.3.8.); ціна за 1000 куб.м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту (п.4.2.); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.5.1.); оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, встановлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2 пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання; 2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору; 3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2 пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання. Кошти, які надійшли від споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором; 4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором; 5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника (п.5.3); за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п.7.1); у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1. 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 17,8% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.7.2); збитки, завдані одній із сторін внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою стороною своїх зобов`язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) стороною в порядку та розмірі, визначених цим договором та чинним законодавством України (п.7.7); у разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) розв`язуються у судовому порядку (п.9.2); строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років (п.9.3).

В преамбулі договору зазначено, що сторони керуються Законом України "Про ринок природного газу", Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 (із змінами), іншими нормативно-правовими актами.

Укладеними між сторонами додатковими угодами:

від 28.10.2019 №1 (а.с.29) доповнено п. 4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" цього договору підпунктом 4.2.1 у наступній редакції: "4.2.1. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) за цим договором складає 4272,7604 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5127,3125 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ -188,63 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4429,9504 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 5315,9405 грн. за 1000 куб.м";

від 12.11.2019 №2 (а.с.30) доповнено п. 4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" цього договору підпунктом 4.2.2 у наступній редакції: "4.2.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) за цим договором складає 4899,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5878,80 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ -188,63 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5056,19 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 6057,43 грн. за 1000 куб.м";

від 09.12.2019 №3 (а.с.31) доповнено п. 4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" цього договору підпунктом 4.2.3 у наступній редакції: "4.2.3. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) за цим договором складає 4276,6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5132,035 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ -188,63 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4433,8858 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 5320,663 грн. за 1000 куб.м";

від 27.12.2019 №4 (а.с.32) - доповнено п. 4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" цього договору підпунктом 4.2.4 у наступній редакції: "4.2.4. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим договором складає 5500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 6600,00 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ -188,63 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5657,19 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 6788,63 грн. за 1000 куб.м";

від 28.01.2020 №5 (а.с.33):

викладено п. 4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції:

"4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим договором складає 4650,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5580,00 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4774,16 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 5728,99 грн. за 1000 куб.м";

викладено з 01 січня 2020 року пункт 7.2 розділу 7 "Відповідальність сторін" цього договору у наступній редакції:

"7.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення";

від 24.02.2019 №6 (а.с.34) - викладено з 01 лютого 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) за цим договором складає 3948,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 4737,60 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4072,16 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 4886,59 грн. за 1000 куб.м";

від 23.03.2020 №7 (а.с.35) - викладено з 01 березня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) за цим договором складає 3396,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 4075,20 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3520,16 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 4224,19 грн. за 1000 куб.м";

від 30.04.2020 №8 (а.с.36-37) - викладено з 01 квітня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) за цим договором складає 2897,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 3476,40 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3021,16 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 3625,39 грн. за 1000 куб.м";

від 22.05.2020 №9 (а.с.38) - викладено з 01 травня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року (включно) за цим договором складає 2275,72 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 2730,86 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 2399,88 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 2879,85 грн. за 1000 куб.м";

від 22.06.2020 №10 (а.с.39) - викладено з 01 червня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року (включно) за цим договором складає 2142,28 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 2570,736 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 2266,44 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 2719,73 грн. за 1000 куб.м";

від 22.07.2020 №11 (а.с.40) - викладено з 01 липня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року (включно) за цим договором складає 2297,530 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 2757,036 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 2421,69 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 2906,03 грн. за 1000 куб.м";

від 25.08.2020 №13 (а.с.42) - викладено з 01 серпня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року (включно) за цим договором складає 2979,160 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 3574,992 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3103,32 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 3723,98 грн. за 1000 куб.м";

від 22.09.2020 №14 (а.с.43) - викладено з 01 вересня 2020 року п.4.2 розділу 4 "Ціна природного газу" у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року (включно) за цим договором складає 4318,990 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20% усього разом з ПДВ 5182,788 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.20196 №3013 124,16 грн. за 1000 куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 148,99 грн. за 1000 куб.м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4443,15 грн. за 1000 куб.м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 5331,78 грн. за 1000 куб.м".

Згідно актами приймання-передачі природного газу (а.с.44-55): від 31.10.2019 у жовтні 2019 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 377,98013 тис.куб.м вартістю 2009319,88 грн.; від 30.11.2019 у листопаді 2019 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 1133,28075 тис.куб.м вартістю 6876099,35 грн.; від 31.12.2019 - у грудні 2019 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 1767,03999 тис.куб.м вартістю 9401824,22 грн.; від 31.01.2020 - у січня 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 1697,10597 тис.куб.м вартістю 9722706,53 грн.; від 29.02.2020 - у лютому 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 1642,81312 тис.куб.м вартістю 8027757,46 грн.; від 31.03.2020 - у березні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 883,74262 тис.куб.м вартістю 3733098,50 грн.; від 30.04.2020 у квітні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 172,76150 тис.куб.м вартістю 626328,17 грн.; від 31.05.2020 - у травні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 18,62469 тис.куб.м вартістю 53636,43 грн.; від 30.06.2020 - у червні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 18,34553 тис.куб.м вартістю 49894,85 грн.; від 31.07.2020 - у липні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 9,82028 тис.куб.м вартістю 28538,02 грн.; від 31.08.2020 - у серпні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 8,91233 тис.куб.м вартістю 33189,37 грн.; від 30.09.2020 - у вересні 2020 року постачальником передано, а споживачем спожито природного газу у обсязі 19,87361 тис.куб.м вартістю 2009319,88 грн.

Позивач зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши природний газ відповідачу у строки та в об`ємах, визначених договором та актами приймання-передачі. Однак, відповідач у встановлений договором строк за поставлений йому у вказаний період газ не розрахувався.

За порушення встановленого п.5.1 договору строку оплати природного газу, поставленого у жовтні 2019 вересні 2020 року, позивач нарахував відповідачу до сплати передбачену п.7.2 договору пеню в розмірі 892 845,79 грн.; а також відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних в розмірі 505 109,07 грн. та інфляційних втрат на суму 574 417,74 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором сторін стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення пені, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

5. Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 5 вказаної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.5.3 договору оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, встановлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2 пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання; 2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору; 3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2 пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання. Кошти, які надійшли від споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором; 4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором; 5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

За змістом ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, поставивши природний газ відповідачу у строки та в об`ємах, визначених Договором, що підтверджується актами приймання-передачі та не заперечується відповідачем.

Заперечень щодо отримання газу у вказаній кількості та по вказаній ціні відповідач суду не надав, ці обставини визнав.

З доводів представника позивача вбачається, що повну оплату за переданий газ відповідач не здійснив у строк, визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги п.5.1 договору.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України:

ч.1,3 ст. 549. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

п.3 ч.1 ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

ч.1 ст.612. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

Згідно з нормами Господарського кодексу України:

ч.1 ст.216. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором;

ст.230. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу;

ст.231. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.7.2. Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 17,8% річних (14,2% річних з 01 січня 2020 року відповідно до додаткової угоди від 28.01.2020 №5), але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості поставленого газу, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 892 845,79 грн. пені з урахуванням у відповідні періоди розмірів, встановлених п.7.2 договору та п.2 додаткової угоди до нього від 28.01.2020 №5, що є менше ніж подвійна облікова ставка Національного банку України.

Розрахунок суми пені є обгрунтованим і відповідачем не заперечується, тому визнається судом у заявленому розмірі.

В порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, користуючись своїм правом, на підставі прострочення відповідачем проведення розрахунку за газ, також просить суд стягнути з відповідача 3% відсотки річних у сумі 505 109,07 грн. та інфляційні втрати у сумі 574 417,74 грн.

Розрахунок сум річних та інфляційних є обгрунтованим і відповідачем не заперечується, тому визнається судом у заявленому розмірі.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов та клопотанні від 09.04.2021 про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного розрахунку за поставлений за договором природний газ.

Суд встановив, що відповідач не належним чином (несвоєчасно) виконав грошове зобов`язання за договором від 26.09.2019 №1551/1920-БО-36 щодо оплати вартості поставленого йому позивачем природного газу, допустив прострочення його виконання і тим самим порушив права позивача на своєчасне одержання плати за поставлений природний газ.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь передбаченої п.7.2 договору пені, а також передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та 3% річних.

Стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних нараховані позивачем відповідно до умов договору, фактичних обставин його виконання сторонами та вимог чинного законодавства.

Разом з тим, суд вважає, що клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки господарським судом як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 травня 2018 року у справі №917/1068/17, від 22 січня 2019 року у справі №908/868/18).

З матеріалів справи вбачається, що основна заборгованість за договором поставки природного газу була повністю погашена відповідачем до звернення позивача до суду з позовом у цій справі, а більша частина прострочених відповідачем платежів має незначну кількість днів прострочки.

Природний газ відповідачу поставлявся виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води бюджетним установам, кошти від продажу якої надходять на рахунки із спеціальним режимом використання та використовуються для подальшого перерахування позивачу.

Отже, несвоєчасність розрахунків за природний газ за договором зумовлено існуванням об`єктивних причин, що не дозволяли відповідачу своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання та які не залежали від нього.

Відповідач на момент звернення позивача до суду з позовом знаходився в скрутному фінансовому становищі, що підтверджується збитковим балансом підприємства станом на 31 грудня 2019 року (на початок звітного періоду 454934 тис.грн., а на кінець звітного періоду 445170 тис.грн.).

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану та господарської діяльності позивача, понесення позивачем збитків саме в результаті порушення (несвоєчасного виконання) відповідачем умов договору від 26.09.2019 №1551/1920-БО-36.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013.

Разом з тим, беручи до уваги також майнові інтереси позивача та враховуючи принципи пропорційності й співмірності суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50%, у зв`язку з чим заявлене відповідачем клопотання підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 1 525 949 грн. (з них: пеня у сумі 446 422,90 грн.; три відсотки річних у сумі 505 109,07 грн.; інфляційні втрати у сумі 574 417,74 грн.).

Судовий збір у зв`язку із зменшенням судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.03.2021 №39/5-2049-21 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради (18000, Черкаська область, м.Черкаси, вул.Остафія дашковича,62, ідентифікаційний код 02082522) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,6, ідентифікаційний код 20077720) 446 422,90 грн. пені, 505 109,07 грн. 3% річних, 574 417,74 грн. інфляційних втрат, 29 585,59 грн. сплаченого судового збору, разом 1 555 535,30 грн.

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 25.06.2021.

Направити це судове рішення сторонам (2).

С у д д я Хабазня Ю.А.

С-3