РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.06.2021Справа № 910/2413/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного виробничого підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах»

про стягнення 833 380,15 грн

За участю представників учасників процесу:

від позивача Молчанов С.І. (довіреність № 5031 від 22.12.2020, адвокат)

від відповідача Бойко Г.Є. (адвокат, ордер КС № 771714 від 09.03.2021)

Мартинюк О.М. (адвокат, ордер КС № 771716 від 11.03.2021)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2021 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі структурного виробничого підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах» (далі - відповідач) про стягнення 833 380,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо здійснення страхових виплат (відшкодування) за фактично надану медичну допомогу в обсягах Програм добровільного медичного страхування за договором про надання медичної допомоги застрахованим особам № 03/01 від 01.07.2011, укладеним між сторонами. Позивач стверджував, що протягом спірного періоду з січня 2018 року по листопад 2020 року (включно) медичний заклад надав застрахованим особам відповідача медичні послуги на загальну суму 5 821 671,92 грн, проте відповідач відшкодував витрати медичного закладу лише частково, а саме в розмірі 5 015 112,75 грн, за цінами, які діяли у лікарні до січня 2018 року, без урахування їх підвищення. При цьому, на переконання позивача, індексація вартості послуг не є підвищенням ціни, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат медичного закладу від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 833 380,15 грн, з яких: 806 559,17 грн - основний борг, 26 820,98 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/2413/21 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2021.

10.03.2021 до суду надійшов поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що сторонами не укладались додаткові угоди, умовами яких були б змінені ціни на медичні послуги або розміри страхового відшкодування, що підлягали виплаті відповідачем. Відповідач вважав зміну цін на медичні послуги позивачем в односторонньому порядку такою, що суперечить приписам чинного законодавства, та вказував, що регульовані державою ціни за платні медичні послуги закладів охорони здоров`я, які знаходяться в державній власності, встановлюються уповноваженими органами державної влади, а не правлінням товариства шляхом затвердження внутрішніх документів товариства. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

11.03.2021 суд відклав підготовче засідання на 23.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 викликано Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі структурного виробничого підрозділу Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я», як позивача, у наступне підготовче засідання, призначене на 23.03.2021.

16.03.2021 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 18.03.2021.

23.03.2021 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 08.04.2021.

30.03.2021 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 05.04.2021.

05.04.2021 до суду надійшла подана позивачем відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що вартість витрат медичного закладу на медичну допомогу застрахованим особам не є істотною умовою договору та сторонами не узгоджувалися. На переконання позивача істотною умовою договору є розмір ліміту страхової суми за одним конкретним страховим випадком, що передбачені Програмами добровільного медичного страхування. Тому при змінах фактичних витрат на медичну допомогу відсутня необхідність укладення додаткових угод. Позивач також вказав, що медичний заклад пропонував страховій компанії внести зміни до Програм медичного страхування у зв`язку з підвищенням витрат на медичну допомогу, але страхова компанія не погоджувалася на зміну Програм. Позивач зазначив, що відповідач у відзиві на позов не зазначив, який саме пункт договору передбачає узгодження сторонами змін витрат медичного закладу на медичну допомогу застрахованим особам, що свідчить про необгрунтованість відзиву на позов. Крім наведеного, позивач зазначив, що медичні заклади АТ «Укрзалізниця» надають медичну допомогу пацієнтам, у тому числі, застрахованим особам відповідача, виходячи з власного кошторису, затвердженого статутними органами Товариства. Статут АТ «Укрзалізниця» затверджений Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на переконання позивача, Кабінет Міністрів України в статуті визначив повноваження статутних органів, у тому числі, щодо затвердження та встановлення цін, тарифів, зборів та платежів за роботи і послуги, що надаються Товариством. Позивач вказує, що у відзиві на позов відповідач не спростовує вказаної суми та не надає жодного доказу, що хоча б за будь-яким окремим страховим випадком медичний заклад вийшов за межи страхової суми, визначеної Програмами добровільного медичного страхування, а сплата відповідачем щомісячних платежів, хоч й у меншому розмірі, на думку позивача, фактично свідчить про отримання відповідачем всіх необхідних для оплати документів, передбачених умовами договору.

08.04.2021 суд відклав підготовче засідання на 22.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 викликано Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах», як відповідача, у наступне підготовче засідання, призначене на 22.04.2021.

12.04.2021 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 13.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.05.2021.

23.04.2021 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 26.04.2021.

20.05.2021 до суду надійшла подана відповідачем заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2018 по 09.02.2018.

20.05.2021 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 03.06.2021.

21.05.2021 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 25.05.2021.

03.06.2021 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 08.06.2021.

03.06.2021 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 04.06.2021.

У судовому засіданні 08.06.2021 позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим та безпідставним, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 08.06.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.07.2011 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах» (страховик) та Державним закладом «Дорожня лікарня станції Одеса» Державного підприємства «Одеська залізниця» (медичний заклад) був укладений договір про надання медичної допомоги застрахованим особам № 03/01 (далі - договір).

У подальшому сторонами неодноразово вносились зміни до умов договору шляхом укладення додаткових угод.

Так, шляхом укладення додаткової угоди № 13 від 31.12.2015 сторони дійшли згоди про те, що правонаступником всіх прав та обов`язків Державного закладу «Дорожня лікарня станції Одеса» Державного підприємства «Одеська залізниця» за договором є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором медичний заклад зобов`язується надавати медичну допомогу застрахованим особам страховика, а страховик здійснювати страхові виплати (відшкодування) медичному закладу за фактично надану медичну допомогу в обсягах Програм добровільного медичного страхування (далі - ПДМС). Зразки Програм наведені у додатку 1 до цього договору.

Згідно з п. 2.3.1 договору страховик зобов`язаний відшкодовувати медичному закладу суму страхового відшкодування, згідно з ПДМС, яка складається з:

- вартості видатків, що виникли внаслідок перебування хворого на ліжку;

- вартості фактично наданих медикаментів, визначених у п.п. 2.2.3;

- вартості фактично наданих продуктів харчування.

У п. 2.1.2 договору (в редакції додаткової угоди № 25 від 01.01.2018) сторони погодили, що медичний заклад зобов`язаний за період стаціонарного лікування забезпечити застраховану особу згідно з ПДМС:

- медикаментами та діагностичними матеріалами у межах страхових сум за окремими страховими випадками;

- продуктами харчування та іншим не більше страхової суми за 1 ліжко-день;

- сторони домовились, що страхова сума за 1 ліжко-день для застрахованих за ПДМС «Еліт» становитиме: при стаціонарному лікуванні 95,00 грн, при лікуванні в денному стаціонарі - 30,00 грн;

- сторони домовились, що страхова сума за 1 ліжко-день для застрахованих за ПДМС «Еліт-п» становитиме: при стаціонарному лікуванні 40,00 грн, при лікуванні в денному стаціонарі - 15,00 грн;

- сторони домовились про перегляд вартості ліжко-дня до економічно-доцільної при зміні сум страхових платежів для застрахованих осіб.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що підставою для відшкодування витрат медичному закладу за цим договором є належним чином оформлені та підписані наступні документи:

- акт про надану медичну допомогу по закінченим страховим випадкам за Програмами ДМС - 2 екз.;

- акт звірки взаєморозрахунків;

- протоколи лікування застрахованої особи - на вимогу страховика;

- заяви застрахованих осіб на виплату страхового відшкодування медичному закладові за страховим випадком, що стався.

Після отримання акту про надану медичну допомогу по закінченим страховим випадкам у паперовому варіанті страховик повинен перевірити та, при відсутності у ньому помилок, підписати цей акт в строк до 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання, за -включенням вихідних та святкових днів. Розрахунки здійснюються протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання медичним закладом та страховиком акту про надану медичну допомогу по закінченим страховим випадкам та актів звірки взаєморозрахунків (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору цей договір вступає в силу з 01.07.2011 та діє протягом 12 календарних місяців.

Згідно з п. 8.2 дія даного договору припиняться лише за згодою сторін.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що якщо протягом 30 календарних днів до завершення строку дії договору будь-яка зі сторін не направить письмове повідомлення про завершення терміну дії договору, він вважається пролонгованим на тих же умовах та на той же термін.

У п. 10.2 договору сторони дійшли згоди про те, що зміни та доповнення умов цього договору оформлюються сторонами додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Судом встановлено, що шляхом укладення додаткових угод № 3 від 30.03.2012, № 6 від 21.10.2013, № 14 від 01.09.2016 сторони погодили зміни до Програм добровільного медичного страхування, які є додатком 1 до укладеного сторонами договору.

З витягу № Ц-59/393 від 24.05.2017 з протоколу засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № Ц-57/43 Ком.т. від 17.05.2017 вбачається, що Правлінням було прийнято рішення схвалити корегування цін на товари, роботи та послуги, що не пов`язані з перевезенням та реалізуються ПАТ «Укрзалізниця» за вільними цінами на рівні не нижче фактичного індексу споживчих цін на товари та послуги (далі - ІСЦ) відповідно до офіційних даних Державної служби статистики України.

На виконання вищевказаного рішення Правління ПАТ «Укрзалізниця» Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» видала наказ № 01/10 від 31.10.2017 «Про впровадження проіндексованих цін на медичні послуги», згідно з яким було прийнято рішення ввести в дію з 01.11.2017 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 123,86%.

Листом № 03/791 від 01.11.2017 Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті повідомила відповідача про введення в дію цін на медичні послуги, що затверджені протоколом засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № 15 від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 123,86%, та терміново просила переглянути ліміт відповідальності за один страховий випадок, збільшити вартість ліжко-дня, витрати на харчування, витрати на лікування згідно затверджених цін, а також укласти додаткову угоду до договору № 03/01 від 01.07.2011.

Додатком до вказаного листа зазначений Перелік послуг проіндексованих на ІСЦ на 18 аркушах, проте вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

У подальшому згідно з наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/11 від 18.01.2018 «Про впровадження проіндексованих цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.02.2018 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 128,2%.

Наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/84 від 26.04.2018 «Про впровадження проіндексованих цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.05.2018 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 103,5%.

Наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/107 від 17.07.2018 «Про корегування цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.08.2018 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 101,4% у 2 кварталі 2018 року.

Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті звернулась до відповідача з листом № 03/590 від 07.06.2018, в якому зазначала, що діючі програми ДМС були введені в дію 2015-2016 роках, та не враховують зростання цін на продукти харчування. Наказом МОЗ України від 29.10.2013 № 931 «Про удосконалення організації лікувального харчування та роботи дієтологічної системи в Україні», затверджено Порядок організації системи лікувального харчування хворих у закладах охорони здоров`я та Інструкцію з організації лікувального харчування у закладах охорони здоров`я, згідно з якими лікувальне харчування хворого є невід`ємною складовою лікувального процесу. Зростання цін на продукти харчування не дає можливості дотримуватись норм лікувального харчування хворих. Згідно з розрахунками для дотримання норм лікувального харчування хворих потрібно не менш 50,00 грн на день. Враховуючи викладене, лікарня пропонувала переглянути ліміти на харчування застрахованих залізничників та пенсіонерів залізничного транспорту, та приведення норм лікувального харчування у відповідність з нормативами МОЗ України.

З вказаного листа вбачається, що вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

З витягу № Ц-65/248-2018 від 14.05.2018 з протоколу засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № Ц-64/45 Ком.т. від 10.05.2018 вбачається, що Правлінням було прийнято рішення схвалити корегування цін на товари, роботи та послуги, що не пов`язані та пов`язані з перевезеннями та реалізуються ПАТ «Укрзалізниця» за вільними цінами, за винятком рекламних послуг та послуг оренди, на рівні фактичного показника індексу цін виробників промислової продукції (далі - ІВЦ) відповідно до офіційних даних Державної служби статистики України з урахуванням кон`юктури ринку (попиту і пропозицій, що склались), з обов`язковим проведенням маркетингового дослідження ринку аналогічних товарів (послуг), забезпеченням їх конкурентноздатності та отримання максимального прибутку.

На виконання вищевказаного рішення Правління ПАТ «Укрзалізниця» наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/139 від 23.10.2018 «Про корегування цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.11.2018 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 103,9%.

Листом № 03/1499 від 23.10.2018 Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті повідомила відповідача про введення в дію цін на медичні послуги, що затверджені протоколом засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № 15 від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 103,9%, та терміново просила переглянути ліміт відповідальності за один страховий випадок, збільшити вартість ліжко-дня, витрати на харчування, витрати на лікування згідно затверджених цін, а також укласти додаткову угоду до договору № 03/01 від 01.07.2011.

Додатком до вказаного листа зазначений Перелік послуг проіндексованих на ІСЦ на 13 аркушах, проте вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

Наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/33 від 21.01.2019 «Про корегування цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.02.2019 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 102,6%.

Листом № 03/181 від 28.01.2019 Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті повідомила відповідача про введення в дію цін на медичні послуги, що затверджені протоколом засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № 15 від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 102,6%, та терміново просила переглянути ліміт відповідальності за один страховий випадок, збільшити вартість ліжко-дня, витрати на харчування, витрати на лікування згідно затверджених цін, а також укласти додаткову угоду до договору № 03/01 від 01.07.2011.

Додатком до вказаного листа зазначений Перелік послуг проіндексованих на ІСЦ на 13 аркушах, проте вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

Наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/70 від 17.04.2019 «Про корегування цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.05.2019 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 101,6%.

Листом № 03/836 від 23.04.2019 Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті повідомила відповідача про введення в дію цін на медичні послуги, що затверджені протоколом засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № 15 від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 101,6%, та терміново просила переглянути ліміт відповідальності за один страховий випадок, збільшити вартість ліжко-дня, витрати на харчування, витрати на лікування згідно затверджених цін, а також укласти додаткову угоду до договору № 03/01 від 01.07.2011.

Додатком до вказаного листа зазначений Перелік послуг проіндексованих на ІСЦ на 13 аркушах, проте вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

Наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/119 від 29.10.2019 «Про корегування цін на медичні послуги» було прийнято рішення ввести в дію з 01.11.2019 ціни на медичні послуги, що затверджені протоколом № 15 засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 101,5%.

Листом № 03/2293 від 11.11.2019 Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті повідомила відповідача про введення в дію цін на медичні послуги, що затверджені протоколом засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № 15 від 05.04.2016 з врахуванням їх індексації на 101,5%, та терміново просила переглянути ліміт відповідальності за один страховий випадок, збільшити вартість ліжко-дня, витрати на харчування, витрати на лікування згідно затверджених цін, а також укласти додаткову угоду до договору № 03/01 від 01.07.2011.

Додатком до вказаного листа зазначений Перелік послуг проіндексованих на ІСЦ на 20 аркушах, проте вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

З витягу від 07.11.2019 з протоколу засідання Правління ПАТ «Укрзалізниця» № Ц-46/99 Ком.т. від 01.11.2019 вбачається, що Правлінням були прийняті рішення, якими:

- затверджено та введено в дію Перелік та вартість медичних послуг та послуг, які пов`язані з ними, які надаються структурними підрозділами філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», згідно з додатком 9 до протоколу;

- пункт 1 рішення правління від 05.04.2016 (протокол № 15) в частині затвердження Переліку та вартості медичних послуг, які надаються структурними підрозділами філії «Центр охорони здоров`я» ІІАТ «Укрзалізниця», визнано таким, то втратив чинність;

- схвалено коригування цін на медичні послуги та послуги, які пов`язані з ними, на рівні макроекономічного показника ІСЦ Кабінету Міністрів України один раз на рік у четвертому кварталі поточного року на наступний рік.

На виконання вищевказаного рішення Правління ПАТ «Укрзалізниця» наказом Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Укрзалізниця» № 01/141 від 13.12.2019 «Про впровадження визначеної вартості медичних послуг» було прийнято рішення ввести в дію з 01.01.2020 ціни на медичні послуги, що визначені згідно з Прейскурантом.

Листом № 03/2572 від 19.12.2019 Одеська клінічна лікарня на залізничному транспорті повідомила відповідача про введення в дію з 01.01.2020 цін на медичні послуги, що визначені згідно з Прейскурантом та наказом № 01/141 від 13.12.2019.

Додатком до вказаного листа зазначений Перелік та вартість медичних послуг на 73 аркушах, проте вказівки на те, що Одеською клінічною лікарнею на залізничному транспорті до такого листа був долучений проект відповідної додаткової угоди, відсутні.

Матеріали справи не містять й доказів того, що сам позивач АТ «Українська залізниця» направляв відповідачу проект додаткової угоди щодо зміни ліміту відповідальності за один страховий випадок, збільшення вартості ліжко-дня, витрат на харчування, витрати на лікування згідно затверджених позивачем цін.

Листом № 0507011 від 07.05.2019 відповідач повідомив позивача про те, що збільшення плати за медичні послуги по страховим випадкам неможливе, воно відбудеться лише після підняття страхового платежу.

Відповідач також відмовив у збільшенні лімітів відповідальності за один страховий випадок, збільшенні вартості ліжко-дня, витрат на харчування та витрати на лікування, а також у підписанні наданих позивачем актів та сплаті нарахованої позивачем індексації вартості послуг листами № 1115-008 від 15.11.2019, № 0825-037 від 25.08.2020, № 1019 від 26.12.2018, № 0403-004 від 03.04.2018, № 0427-004 від 27.04.2018, №№ 0727-010, 0727-011, 0727-012 від 27.07.2018, № 1023-008 від 23.10.2018, №№ 1228-004, 1228-005 від 28.12.2018, № 0606-003 від 06.06.2019, № 0711-003 від 11.07.2019, №№ 0917-031, 0917-032 від 17.09.2019, № 1004-003 від 04.10.2019, № 1104-013 від 04.11.2019, № 1206-003 від 06.12.2019, № 0217-003 від 17.02.2020, 0304-008 від 04.03.2020, №№ 0518-032, 0518-033 від 18.05.2020, № 0529-013 від 29.05.2020, № 0625-043 від 26.06.2020, № 0720-002 від 20.07.2020.

Позивач стверджував, що протягом спірного періоду з січня 2018 року по листопад 2020 року (включно) медичний заклад надав застрахованим особам відповідача медичні послуги на загальну суму 5 821 671,92 грн, проте відповідач відшкодував витрати медичного закладу лише частково, а саме в розмірі 5 015 112,75 грн, за цінами, які діяли у лікарні до січня 2018 року, без урахування їх підвищення, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 806 559,17 грн (5 821 671,92 грн - 5 015 112,75 грн).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на неналежне виконання відповідачем його обов`язку здійснювати страхові виплати (відшкодування) за фактично надану медичну допомогу в обсягах Програм добровільного медичного страхування за укладеним сторонами договором № 03/01 від 01.07.2011. На переконання позивача, індексація вартості послуг не є підвищенням ціни, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат медичного закладу від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Позивач вказував, що медичний заклад протягом останніх трьох років своєчасно та систематично повідомляв страхову компанію про збільшення своїх витрат на надання медичної допомоги застрахованим особам з направленням відповідачу зазначених вище рішень Правління та належним обґрунтуванням підвищення витрат та затвердження вільних цін, але страхова компанія продовжувала здійснювати страхове відшкодування без урахування підвищення витрат, тобто без урахування індексації страхових виплат, що є порушенням вимог чинного законодавства, якими гарантується врахування структури витрат медичного закладу для забезпечення належної якості медичної допомоги відповідно до державних та міжнародних стандартів. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 806 559,17 грн та пеню в розмірі 26 820,98 грн.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти обґрунтованості заявлених позивачем вимог вказував на те, що сторонами не укладались додаткові угоди, умовами яких були б змінені ціни на медичні послуги або розміри страхового відшкодування, що підлягали виплаті відповідачем. Відповідач вважав зміну цін на медичні послуги позивачем в односторонньому порядку такою, що суперечить приписам чинного законодавства, та вказував, що регульовані державою ціни за платні медичні послуги закладів охорони здоров`я, які знаходяться в державній власності, встановлюються уповноваженими органами держави, а не правлінням товариства шляхом затвердження внутрішніх документів товариства. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що оплата вартості медичних послуг, наданих позивачем, з урахуванням її індексації потребує збільшення страхового ліміту, встановленого за погодженням сторонами, а також потребує внесення змін до Програм добровільного медичного страхування, які є додатком 1 до укладеного сторонами договору.

У свою чергу, згідно з положеннями п. 10.2 укладеного сторонами договору зміни та доповнення умов цього договору оформлюються сторонами додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Так, як встановлено судом раніше, шляхом укладення додаткових угод № 3 від 30.03.2012, № 6 від 21.10.2013, № 14 від 01.09.2016 сторони погодили зміни до Програм добровільного медичного страхування, які є додатком 1 до укладеного сторонами договору.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює твердження позивача про те, що збільшення ним вартості наданих послуг є індексацією вартості таких послуг та не є односторонньою зміною такої істотної умови відплатного договору, як ціна.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що після укладення останньої такої додаткової угоди № 14 від 01.09.2016, якою були внесені зміни до Програм добровільного медичного страхування, сторонами в установленому порядку, тобто шляхом укладення відповідних додаткових угод, були внесені зміни до цін на медичні послуги.

Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач в порядку, встановленому приписами ст. 188 Господарського кодексу України, звертався до відповідача з пропозицією укласти відповідну додаткову угоду з наданням останньому проекту такої додаткової угоди з метою встановлення нових цін та тарифів, а також лімітів страхового відшкодування на надані позивачем медичні послуги. При цьому отримавши відмову відповідача у збільшенні стразових лімітів та цін позивач не звернувся з відповідним позовом до суду, доказів протилежного матеріали справи не містять. Водночас не є предметом даного спору вирішення питання про зміну умов укладеного сторонами договору, у тому числі в частині вартості наданих за договором медичних послуг.

Щодо посилань позивача на наявність серед повноважень його статутних органів права затвердження та встановлення цін, тарифів, зборів та платежів за роботи і послуги, що надаються медичним закладом, суд вказує, що наявність таких повноважень затверджувати внутрішніми документами ціни та тарифи на послуги, що надаються підприємством позивача, не свідчить про обов`язковість таких цін і тарифів для іншої договірної сторони, адже для останньої вартість послуг встановлюється за погодженням сторін в укладеному договорі.

З урахуванням викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 806 559,17 грн необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. З огляду на те, що вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 26 820,98 грн є похідною від вимоги про стягнення основного боргу, то така вимога також не підлягає задоволенню.

Щодо поданого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд вказує таке.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 257 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.2013 роз`яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш, ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом не встановлено наявність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості та пені, тому суд відмовляє в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та не застосовує положення законодавства щодо позовної давності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 30.06.2021.

Суддя О.Г. Удалова