ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 Справа № 917/551/21

Суддя Мацко О.С. , розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, 36014, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 1/23,

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 21 838,57 грн.,

Представники сторін не викликалися

Суть справи: Розглядається позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до ОСОБА_1 про стягнення 21 838,57грн. заборгованості за договором оренди № 54/17-Н від 22.09.2017, в т.ч. стягнення 790,20 грн. боргу по орендній платі за серпень 2020р. та 405,93 грн. пені; 20 642,44 грн. неустойки.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 54/17-Н від 22.09.2017.

Ухвалою від 19.04.2021р. суд звернувся до Семенівської селищної ради з запитом про зареєстроване місце проживання відповідача (встановивши, що 22.10.2020р. припинено діяльність Фізичної особи - підприємця Кисліченко Оксани Олексіївни, тож відповідачем за даним спором є фізична особа). Після отримання відповіді, ухвалою від 29.04.2021р. відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Ухвалою від 14.05.2021р. залишено позов без руху в порядку ч.11ст.176 ГПК України, надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви (направити відповідачу копії позовної заяви з додатками). Після усунення недоліків, ухвалою від 24.05.2021р. суд вирішив продовжити розгляд справи.

Відповідач на позовні вимоги не відреагував, будучи повідомленим про розгляд справи судом (докази вручення ухвал суду від 29.04.2021р., 24.05.2021р. особисто відповідачу в матер.справи).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

22.09.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області, як Орендодавцем, та Фізичною особою - підприємцем Кисліченко Оксаною Олексіївною, як Орендарем було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності за № 54/17-Н (далі - Договір, а.с. 4-6).

Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 11.06.2019 № 555, затверджено Зміни до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, згідно яких Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях визначено правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно (об`єкт оренди):

- частину нежитлових приміщень адмінбудівлі площею 120,3 кв.м. (реєстровий номер за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності - 00992705.7.АААДГЛ761);

- склад площею 23,5 кв.м. (реєстровий номер за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності - 00992705.7.АААДГЛ776);

- склад площею 100,8 кв.м. (реєстровий номер за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності - 00992705.7.АААДГЛ776) за адресою: вул. Горького, буд. 55, смт. Семенівка, Полтавської області;

- гараж площею 139,7 кв.м. (реєстровий номер за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності - 00992705.7.АААДГЛ764) за адресою: вул. Горького, буд. 55-в, смт. Семенівка, Полтавської області;

Загальна площа об`єкту оренди складає 384,3 кв.м. Об`єкт оренди знаходиться на балансі Державного підприємства «Лубенське лісове господарство»(далі - Балансоутримувач). Майно передається в оренду з метою розміщення складських приміщень (п.п. 1.2, 1.4, 1.5 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, передача об`єкта оренди у користування Орендаря здійснюється одночасно з підписанням сторонами Договору та оформлюється актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього Договору. В акті-приймання передачі вказується вартісна характеристика об`єкта оренди на момент передачі майна Орендарю.

За актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.09.2020 (додаток № 1 до Договору) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду нерухоме майно.

Згідно п. 3.1 Договору, за користування об`єктом оренди орендар щомісячно сплачує орендну плату, яка визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 зі змінами (далі - Методика), за результатами вивчення попиту на об`єкт оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - червень 2017 року - 1306,83 грн., що відображено у протоколі засідання постійно діючої комісії від 11.07.2017, та затверджено наказом від 21.05.2018 № 298.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс(и) інфляції. Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору, орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинна на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно п. 4.3.2 Договору, Орендар зобов`язаний у повному обсязі та своєчасно вносити орендні платежі незалежно від наслідків господарської діяльності та фінансового стану.

Відповідно до п. 7.2 Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

За п. 8.1 Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років у разі його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а в разі відсутності нотаріального посвідчення та державної реєстрації - 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців з дати підписання.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав умови Договору в частині своєчасного внесення орендних платежів. Зокрема, за відповідачем у період з березня 2019 року по липень 2020 року утворився борг до Державного бюджету по орендній платі в розмірі 18 204,93 грн., на який була нарахована пеня в сумі 1748,29 грн. за період з 16.04.2019р. по 31.08.2020р. Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.09.2020р., яке набрало законної сили 16.10.2020р., у справі №917/308/20 вказану заборгованість та пеню було стягнуто з відповідача; також цим рішенням було зобов`язано Фізичну особу - підприємця Кисліченко Оксану Олексіївну звільнити та повернути вказане нежитлове приміщення Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях за актом приймання-передачі (повернення) майна; закрито провадження у справі в частині вимог про розірвання договору. У рішенні суду встановлено, що строк дії Договору закінчився 22.08.2020.

Згідно ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Після прийняття даного рішення, як вказує позивач, відповідач не повернув йому орендоване майно: позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення майна (лист від 22.12.2020р. №18-122-09191 та докази його направлення відповідачу в матер.справи). Крім того, позивачем не сплачено орендну плату за серпень 2020р. (з 01.08.2020р. по 22.08.2020р.) у сумі 790,20 грн., на вказану заборгованість позивачем нараховано пеню у сумі 46,17 грн. за період з 16.09.2020р. по 12.03.2021р. Крім того, позивач просить стягнути пеню у розмірі 359,76 грн., нараховану на заборгованість по сплаті орендної плати за березень-липень 2020р., яка не ввійшла до нарахувань пені, стягнутої за рішенням у справі №917/308/20, та неустойку, передбачену ст.785 ЦК України в розмірі 20 642,44 грн.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 сі. 628 ЦК У країни, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір оренди.

Частинами 1, 6 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, належить до державної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна".

Обов`язок наймача здійснювати оплату за передане майно у користування визначений ст. 759 ЦК України.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копією акту приймання-передачі, підтверджується факт прийняття відповідачем в оренду об`єкту з 22.09.2017.

Згідно наданих позивачем розрахунків, за серпень 2020р. (до 22.08.2020р., коли строк дії договору закінчився) відповідач мав сплатити до державного бюджету 790,20 грн. орендної плати по Договору (70% від загальної суми орендної плати).

Відповідач будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення не надав, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 405,93 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок стягуваної суми пені та встановив наступне: орендна плата за березень 2020р. підлягала сплаті до 15.04.2020р., шестимісячний строк нарахування пені закінчується 16.10.2020р., за квітень 2020р . до 15.05.2020р., строк нарахування пені до 16.11.2020р., за травень 2020р. до 15.06.2020р., строк нарахування пені до 16.12.2020р., за червень 2020р. до 15.07.2020р., строк нарахування пені до 16.01.2021р., за липень 2020р. до 15.08.2020р., строк нарахування пені до 16.02.2021р., за серпень 2020р. до 15.09.2021р., строк нарахування пені до 16.03.2021р. (позивач обмежився 12.03.2021р., що не суперечить законодавству).

Як вбачається з розрахунку пені, наданого позивачем, ним при розрахунку не враховано приписи ч.6 ст.232 ГПК України та нараховано пеню за період з 01.09.2020р. (за серпень з 16.09.2020р.) по 12.03.2021р. Відтак, судом здійснено власний перерахунок пені з урахуванням вищенаведеного: визнано правомірним та обґрунтованим нарахування пені у розмірі 397,90 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє у задвленні вимог про стягнення пені.

Стосовно вимог про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення майна з оренди, суд керується приписами статті 785 ЦК України, якою передбачені обов`язки наймача у разі припинення договору найму: у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

За п. 10.3 Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом останнього дня дії Договору повертається Орендарем за участю Балансоутримувача.

Враховуючи закінчення строку договору та невиконання обов"язку по поверненню майна з оренди, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення 20 642,44 грн. неустойки.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Жодних заперечень проти позову відповідач не надав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.129,232-233,238-240 ГПК України, суд,- ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( смт.Семенівка, Полтавська обл.., 38200, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державного бюджету України (на рахунок UA0016575, ГУК у Полт.обл/тг смт Семен/22080300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37959255, код класифікації доходів бюджету 22080300) 790,20 заборгованості по орендній платі, 397,90 грн. пені, 20 642,44 грн. неустойки.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( смт.Семенівка, Полтавська обл.., 38200, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014, , на рахунок UA8018853 , банк одержувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) 2269,17 витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

5. Копії рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 23.06.2021р.

Суддя О.С.Мацко