ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Справа № 915/1174/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

від позивача (представник позивача) в судове засідання не з`явився,

від відповідача (представник відповідача) в судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства ІСРЗ, 68093, Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул.Космонавтів, 59Б;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Суднокотлосервіс Південь, 54030, м.Миколаїв, вул.Фалеєвська, 22, кв.59;

про: - розірвання договору підряду;

- стягнення 640 000,00 грн.

16.09.2020 Приватне акціонерне товариство ІСРЗ звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 15.09.2020 в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Суднокотлосервіс Південь збитки в розмірі 640 000,00 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що 09 червня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 49-130-17, та додаткову угоду №2 до нього, за яким замовник передає, а підрядник приймає замовлення на ремонт суднового котла на т/х Грейфсвальд (ІМО 8311912), згідно з попередньою ремонтною специфікацією. Проте, корпусно-зварювальні роботи на судні Грейфсвальд (ІМО 8311912) так і не були виконані зі сторони відповідача, оскільки обладнання, яке було завезено на територію позивача мало істотні недоліки та не могло використовуватися за цільовим призначенням. Вказує, що відповідач здійснив істотне відступлення від умов Договору підряду №49-130-17 від 09.06.2017, внаслідок чого позивач має право на розірвання Договору підряду № 49-130-17 від 09.06.2017 та на відшкодування збитків.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2020 у справі №915/1174/20 позовну заяву Приватного акціонерного товариства ІСРЗ, м. Чорноморськ залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позовних вимог, викладених у резолютивній частині позову з мотивувальною частиною, а також з відсутністю доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. Крім того, вказаною вище ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

13.10.2020 до Господарського суду Миколаївської області від Приватного акціонерного товариства ІСРЗ, м. Чорноморськ надійшла заява про усунення недоліків від 12.10.2020, до якої позивачем була додана позовна заява у новій редакції.

У вказаній вище заяві, окрім вимог, викладених у позовній заяві, яка надійшла до Господарського суду Миколаївської області від 16.09.2020 (вх. №11577/20), позивач також просив суд розірвати договір від 09.06.2017 № 49-130-17, укладений між Приватним акціонерним товариством ІСРЗ, м. Чорноморськ та Товариством з обмеженою відповідальністю Суднокотлосервіс Південь, м. Миколаїв.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2020 року у справі №915/1174/20 (суддя Семенчук Н.О.) позовну заяву від 15.09.2020 (вх. №11547/20 від 16.09.2020 року) разом з додатками, всього на 42 арк.; заяву від 12.10.2020 року про усунення недоліків у позовній заяві (вх. №12933/20 від 13.10.2020 року) разом з додатками, всього на 11 арк. (в тому числі нова редакція позовної заяви від 15.09.2020 року (вх. №12934/20 від 13.10.2020 року) та платіжне доручення №47846 від 12.10.2020 року про сплату судового збору в сумі 9 600 грн.) повернуто Приватному акціонерному товариству ІСРЗ, м. Чорноморськ.

Ухвала мотивована тим, що позивачем не усунуто всі недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, а тому, на переконання суду та у відповідності до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу, оскільки за немайнову вимогу про розірвання договору підряду, яку заявляє Приватне акціонерне товариство ІСРЗ, м. Чорноморськ, останнім не сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн. та не надано докази надіслання позовної заяви в новій редакції на адресу відповідача.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2020 про повернення позову у справі № 915/1174/20 скасовано, справу № 915/1174/20 передано Господарському суду Миколаївської області для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 22 лютого 2021 року; позивачу у строк до 15.02.2021 року надати суду: докази сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн за немайнову вимогу про розірвання договору, докази надіслання позовної заяви у новій редакції на адресу відповідача (листом з описом вкладення), всі документи, повернуті ухвалою суду від 16.10.2020 року.

05.02.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 03.02.2021, в якому відповідач позов не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, з огляду на наступне.

02.01.2018 Приватне акціонерне товариство ІСРЗ зверталось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 27.12.2017, з якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Судокотлосервіс Південь» заборгованість за договором підряду №49-130-17 від 09.06.2017 у розмірі 755903,60 грн, з якої: 640000,00 грн основного боргу, 100000,00 грн штрафу, 3103,60 грн - 3% річних та 12800,00 грн збитків від інфляції. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2019 в задоволенні позову було відмовлено.

Судом встановлено, що 09.06.2017 між ПрАТ «ІСРЗ» (далі позивач - замовник) та ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» (далі відповідач - підрядник) укладено договір підряду №49-130-17 від 09.06.2017 (далі -Договір). Згідно п.1.1 Договору замовник передає, а підрядник приймає замовлення на корпусно-зварювальні роботи на т/х «Greendale», згідно попередньої ремонтної специфікації (Додаток №1). Код послуги, яка надається за цим Договором, згідно Державного класифікатора продукції та послуг 33.15. У відповідності до п.1.2 Договору, підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами виконати замовлення в обсягах, передбачених попередньою ремонтною специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Виконати роботи своїм інструментом, обладнанням та зі своїх матеріалів, частково використовуючи матеріали, запчастини та комплектуючі замовника, зазначені в калькуляції. В специфікації №1 від 09.06.2017 до спірного Договору визначено найменування комплектуючих, а саме: колектори в кількості 4 шт загальною вартістю 5500,00 грн без ПДВ, випарювальна частина економайзера в кількості 24 шт загальною вартістю 360000,00 грн без ПДВ, труба випарювального пучку в кількості 103 шт загальною вартістю 128750,00 грн без ПДВ, комплект футеровочних матеріалів в кількості 1 шт вартістю 5750,00 грн без ПДВ; а всього 600000,00 грн з врахуванням ПДВ 100000,00 грн. Згідно пунктів 3.1, 3.2 Договору, вартість робіт за цим договором, враховуючи вартість матеріалів, згідно специфікації №1 до договору складає 600000,00 грн в тому числі ПДВ 100000,00 грн. Остаточна сума, що підлягає оплаті підряднику, визначається виконавчим кошторисом та підтверджується актом виконаних робіт. Строки ремонту 52 календарних дні, за виключенням державних святкових днів, з моменту зарахування передплати на розрахунковий рахунок підрядника. Роботи по договору вважаються виконаними за датою складання акту виконаних робіт (пункти 4.1, 4.4 Договору). Відповідно до п.5.1 Договору, умовами оплати є проведення 100% передплати. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9.6 Договору). Договір та Специфікація №1 підписані керівниками сторін та скріплені їх печатками.

Вказує, що судом встановлено, що починаючи з 09.06.2017 замовником на користь підрядника перераховувались грошові суми, що разом становили 100% оплати за виконання робіт у сумі 640000,00 грн; датою останнього грошового переказу в оплату договору стало 09.08.2017; з цієї дати почався відлік часу для виконання робіт, а кінцевою датою виконання робіт мало бути 01.10.2017. Разом з цим, доказів передання замовником підряднику судна для виконання підрядних робіт позивачем суду не було надано. Вказані обставини свідчать, що в період з 09.08.2017 по 01.10.2017 підрядник також не мав можливості виконати передбачені договором роботи на судні через відсутність у його розпорядженні вказаного судна у період визначений умовами договору підряду. Суд прийшов до висновку, що у визначений п.4.1 Договору підряду №49-130-17 строк (з 09.08.2017 по 01.10.2017) підрядник не мав можливості виконати передбачені договором роботи через відсутність у його розпорядженні об`єкту, на якому ці роботи мали бути виконані. Судом встановлено, що предметом Договору є виконання корпусно-зварювальних робіт на теплоході Сreendale. Умовами Договору підряду передбачено складання актів зиконаних робіт, до складу яких має входити виготовлення та поставки комплектуючих. Складання актів приймання-передачі матеріалів та комплектуючих умовами договору не передбачено. Встановити обладнання та виконати певні ремонтні роботи на зазначеному судні, яке безпосередньо підлягало ремонту відповідно до умов спірного договору, а також на судні Сreifswald, яке підлягало ремонту за умовами додаткової угоди №2 до спірного договору, відповідач не мав можливості в установлені договором строки (до 01.10.2017), оскільки судно Сreifswald взагалі на ремонті у ПрАТ «ІСРЗ» в період з 09.08.2017 по 13.11.2017 не перебувало. Суд зауважив, що невиконання позивачем своїх договірних зобов`язань (прострочка кредитора) потягло за собою прострочення зобов`язання виконання підрядних робіт.

Вказує, що судом також встановлено, що відповідачем вчинялись дії для належного виконання власних обов`язків за договором, у той час, як позивач порушив власні зобов`язання замовника, визначені додатковою угодою та договором підряду. Враховуючи, що пунктом 9.6 спірного договору передбачено що віннабуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, відповідач, на даний час не позбавлений права належним чином виконати умови договору підряду за умови надання позивачем можливості встановити виготовлене та доставлене обладнання на попередньо узгодженому сторонами судні. На підставі викладеного, судом відмовлено у задоволенні позову. Посилаючись на ч. 4 ст. 75 ГПК вважає, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі строни або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також вказує, що посилання позивача на те, що обладнання, яке було завезено на територію заводу мало недоліки, спростовується вищевказаним судовим рішенням, оскільки судом встановлено, що позивач не пред`являв претензій до відповідача з приводу якості завезеного обладнання; позивачем не було створено комісію та не залучено і не запрошено представників відповідача для проведення огляду обладнання. Крім того, корпусно-зварювальні роботи не проводились на судні «Грейсфальд», оскільки судно на ремонт у 2017 році не заходило. У відповідності до листа ДП «Адміністрації морських портів України» №5945 від 14.08.2018 у порту Чорноморськ вказане судно було транзитом в період з 08.08.2017 по 13.11.2017, коли за договором мали бути виконані роботи, та на ремонт не заходило. Крім того, зазначає, що листи, на які посилається позивач від компанії Раrk Way Investors S.A. від 16.09.2017 та 29.08.2017 мають явні ознаки підроблення вказаних дат, зазначені іншим шрифтом на листі, іншим тоном, та висвітлені білим навколо дати, що має ознаки їх штучного впечатування. Вказані листи не надавались в якостідоказів під час провадження справи № 915/2/18, на них не посилався позивач. Більш того, переклад вказаних листів здійснено лише в 2020 році, про що зазначено нотаріусом на їх перекладі. Вважає, що такі листи не можуть бути предметом дослідження у справі та мають явні ознаки підроблення.

З огляду на вищевикладене, відповідач стверджує, що позивачем подано позов із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; в даному випадку, оскільки має місце прострочення кредитора та такий факт є встановленим, немає підстав для розірвання договору підряду.

16.02.2021 до суду від позивача надійшла заява № б/н від 15.02.2021 про виконання вимог ухвали суду від 25.01.2021, в якій останній просить долучити до матеріалів справи № 915/1174/20 докази сплати судового збору в розмірі 2102 грн., докази надіслання позовної заяви у новій редакції на адресу відповідача, усі документи, повернути ухвалою суду від 16.10.2020.

16.02.2021 до суду від позивача надійшла позовна заява (датована 15.09.2020) в новій редакції, в якій позивач просить розірвати договір № 49-130-17, укладений 09 червня 2017 між Приватним акціонерним товариством «ІСРЗ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Суднокотлосервіс Південь»; стягнути на користь ПП «ІСРЗ» з ТОВ «Суднокотлосевіс Південь» суму збитків у розмірі 640000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне.

09 червня 2017 року між ПАТ «ІСРЗ» та ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» було укладено Договір №49-130-17, за яким замовник передає, а підрядник приймає замовлення на корпусо-зварювальні роботи на судні «Сreendеle», відповідно до попередньої ремонтної специфікації. Ціна договору, включно з вартістю матеріалів, відповідно до Специфікації № 1 до Договору, складала 600 000,00 грн, у тому числі 20 % ПДВ- 100 000,00 грн.

Вказує, що 29.08.2017 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору підряду, якою змінено п. 1.1 Договору підряду, та викладено його в наступній редакції: « 1.1. Замовник передає, а підрядник приймає замовлення на ремонт суднового котла на т/х «Грейфсвальд» (ІМО 8311912), згідно з попередньою ремонтною специфікацією (Додаток № 1)».

Відповідно до п. 4.1 Договору, строк виконання робіт складав 52 календарних дні, за виключенням державних свят, з моменту зарахування передоплати на рахунок підрядника.

Зазначає, що відповідач виставив на ім`я позивача рахунок № 11 від 09.06.2017 на загальну суму із ПДВ - 600000,00 грн; позивачем оплата виставленого відповідачем рахунку на загальну суму 600000,00 грн проводилась декількома платежами, що підтверджується копіями платіжних доручень № 789 від 27.06.2017 на суму 300000,00 грн, № 1360 від 11.07.2017 на суму 100000,00 грн, № 1483 від 18.07.2017 на суму 50000,00 грн, № 1928 від 31.07.2017 на суму 100000,00 грн, № 2244 від 09.08.2017 на суму 50000,00 грн.

28.08.2017 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 18 за договором підряду №49-130-17 на суму 40000,00 грн із ПДВ 6666,67 грн за «Ремонтні роботи на т/х «Сreendеle» (згідно доп.угоди) код послуги 33,15». Позивачем оплата виставленого відповідачем рахунку на загальну суму 40000,00 грн проводилась декількома платежами, що підтверджується кплатіжними дорученнями №3894 від 15.09.2017 на суму 20000,00 грн, №3100 від 30.08.2017 на суму 20000,00 грн. Датою останнього грошового переказу в оплату Договору стало 09 серпня 2017. Таким чином, вважає, що саме з цього моменту - 09.08.2017 почався відлік часу для виконання робіт, а кінцевою датою по спливу 52 календарних днів вважає 01 жовтня 2017 року.

Вказує, що у відповідача, згідно специфікації № 1 до Договору підряду від 09.06.2017 існувало два типи обов`язків: купівля та поставка обладання відповідно до специфікації № 1 до Договору підряду № 49-130-17 від 09.06.2017; здійснення корпусо-зварювальних робіт на судні «Грейфсвальд» (ІМО8311912). Проте відповідач частково виконав власні зобов`язання, а саме: 11.09.2017 завезено: випарювальна частина економайзера - 24 шт, на загальну суму 432000,00 грн з ПДВ; труба випарювального пучку 103 шт, на загальну суму 154500,00 грн з ПДВ; 13.09.2017 завезено: колектори 2 шт, на загальну суму 2640,00 грн з ПДВ; труба випарювального пучку 29 шт, на загальну суму 43500,00 грн з ПДВ. Проте, корпусно-зварювальні роботи на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) так і не були виконані зі сторони відповідача, оскільки обладнанння, яке було завезено на територію позивача мало істотні недоліки та не могло використовуватися за цільовим призначенням. Зазначає, що 29.08.2017 до позивача звернулася компанія Раrk Way Investors S.A. із листом № 1459, зазначивши, що вони є власниками судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) та мають наміри здійснити ремонт парового котла на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912). 16.09.2017 компанія Раrk Way Investors S.A. надіслала на адресу позивача лист, у якому зазначила, що 15 вересня 2017 року представник Раrk Way Investors S.A. здійснив перевірку обладнання, тобто: колектора, випарної частини економайзера та підкладкових матеріалів, розміщених на складі ПАТ «ІСРЗ» його субпідрядником ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» та виявив наявність іржі та деформацій (вм`ятин) цих виробів, не передбачених технічною документацією. Представник Раrk Way Investors S.A. негайно надав судновласнику, ПрАТ «ІСРЗ», а також класифікаційному товариству DNV GL AS інформацію про встановлені факти та про неможливість використання вищезазначеної продукції під час ремонту судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912). 20.09.2017 відповідач надіслав на адресу класифікаційного товариства судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) - компанії DNV GL AS із копіями документів для отримання дозволу на проведення ремонту котла ЕSН 2.5 на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912). 20.09.17 компанія DNV GL AS повідомила, що для можливості здійснення ремонту котла на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) необхідно надати документи, що підтверджують, що Аutoedem та Sudokotloservise LTD - одна і та ж сама компанія та надати кваліфікаційні сертифікати зварювальників. 04.10.2017 відповідач надіслав на адресу класифікаційного товариства судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) - компанії DNV GL AS електронний лист із листом про проведення лабораторних досліджень труб, які мали встановлюватися на судно «Грейфсвальд» (ІМО 8311912). 17.10.2017 компанії DNV GL AS повідомила, що вона не в змозі підтвердити запит на сюрвей від 05 жовтня 2017 року, відмова була аргументована тим, що компанія DNV GL AS розпочала внутрішнє розслідування щодо справжності та валідності сертифікатів перевірки матеріалів, представлених відповідачем.

До того ж зазначає, що відповідач здійснив істотне відступлення від умов договору підряду № 49-130-17 від 09.06.2017, внаслідок чого позивач має право на розірвання вказаного договору та відшкодування збитків.

З посиланням на ст. ст. 11,16, 22, 509 та 1173 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 174, 224 та 225 ГК України, ст.ст. 20, 24, 27, 29, 73, 74, 80, 91, 124, 127, 129, 161, 162,164, 365 та 366 ГПК України, просить задовольнити позовні вимоги.

17.02.2021 до суду від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява № б/н від 16.02.2021 про долучення доказів надсилання уточненої позовної заяви від 15.09.2020, надісланої на адресу відповідача та уточненої позовної заяви від 15.09.2020, надісланої на адресу Господарського суду Миколаївської області.

17.02.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив № б/н від 16.02.2021, в якій останній вважає відзив на позовну заяву безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи посилаючись на наступне.

Позивач зазначає про спростування обставин, встановлених рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2019 у справі №915/2/18 щодо встановлення судом прострочення кредитора, оскільки вказані обставини заперечуються обставинами, зазначеними позивачем в позовній заяві, а саме: позивачем не було здійснено жодних домовлених ремонтних робіт із компанією Раrk Way Investors S.A. робіт на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) з огляду на наявність істотоних недоліків в обладнанні, поставленому відповідачем на виконання умов договору підряду № 49-130-17 від 09.06.2017; позивачем надано ряд доказів, які встановлюють факт того, що відповідач відступив від умов договору підряду в частині поставки якісного обладнання. Таким чином, вважає, що не надання судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) відповідачу для ремонту є наслідком надання відповідачем обладнання, яке має істотні недоліки, у тому числі той факт, що компанія DNV GL AS , яка є класифікаційним товариством судна, зазначила про вказані недоліки. Така ситуація призвела до того, що захід судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) до ремонту до позивача не мав ні економічної, ні фактичної доцільності.

У зв`язку із зазначеним, позивач наголошує на тому, що застосування обставин справи, встановлених Господарським судом Миколаївської області від 04.04.2019 року у справі №915/2/18 є неможливим з огляду на відступлення відповідачем від умов договору підряду, а також істотних недоліків в обладнанні, наданого відповідачем.

22.02.2021 підготовче засідання у справі відкладено на 25.03.2021, про що представник позивача та представник відповідача повідомлені належним чином в залі судового засідання під звукозапис та розписку.

23.02.2021 до суду від відповідача надійшла заява № б/н від 23.02.2021 про направлення кореспонденції по справі № 915/1174/20 на адресу представника позивача адвоката Радіонової В.Є.

17.03.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив № б/н від 17.03.2021, в яких відповідач доводи позивача, які викладені у відповіді на відзив, не визнає, вважає їх безпідставними та необгрунтованими з наступних підстав.

Зазначає, що в позовній заяві та у відповіді на відзив позивач посилається на поставлення товару неналежної якості. Разом з тим, в підтвердження такої неналежної якості позивач надає лише листи компанії Раrk Way Investors S.A. від 16.09.2017 та 29.08.2017, які на думку відповідача, мають явні ознаки підроблення вказаних дат, зазначені іншим шрифтом на листі, іншим тоном, та висвітлені білим навколо дати, що має ознаки їх штучного впечатування; інших доказів позивачем не надано. Окрім того, звертає увагу на те, що позивач протягом всього строку дії договору не звертався до відповідача з листами щодо неналежної якості поставленого матеріалу, та лише за минуванням двох років після поставлення товару, позивач почав зазначати про його неналежну якість, що не може бути прийнято судом у якості доказу.

До суду від позивача надійшло клопотання від 24.03.2021 про долучення письмових доказів до матеріалів справи та поновлення строку на їх подання, в якому вказує, що лист № 20212203 від 22.03.2021, наданий у відповідь на адвокатський запит, не міг бути поданий до суду разом з позовною заявою, адже питання достовірності листів Раrk Way Investors S.A. № 1459 від 29.08.2017 та № 1458 від 16.09.2017 було порушено відповідачем лише у відзиві на позовну заяву від 03.02.2021, та тільки після отримання відзиву на позовну заяву, позивач мав можливість почати збирання доказів для підтвердження дійсності вищевказаних листів компанії Раrk Way Investors S.A. Просить поновити строк на подання письмових доказів, приєднати до матеріалів справи № 915/1174/20 лист компанії Раrk Way Investors S.A. № 20212203 від 22.03.2021 у якості письмового доказу.

В підготовчому засіданні 25.03.2021 клопотання позивача від 24.03.2021 задоволено та долучено до матеріалів справи докази, надані позивачем; строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів; позивачу та відповідачу надати на виконання п.2.1 Договору підряду в строк до 12.04.2021; підготовче засідання відкладено на 19.04.2021, про що представники сторін повідомлені належним чином в залі судового засідання під звукозапис та розписку.

12.04.2021 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі № б/н від 11.04.2021, в яких відповідач зазначає наступне.

В специфікації № 1 від 09.06.2017 до Договору зазначено найменування комплектуючих: колектори 4 шт., на загальну суму 5 500,00 грн.; випарювальна частина економайзера 24 шт., на загальну суму 360 000,00 грн.; труба випарювального пучку 103 шт., на загальну суму 128 750,00 грн.; комплект футеровочних матеріалів 1 шт., на загальну суму 5 750,00 грн.; а також включаючи ПДВ 100 000,00 грн.

Згідно п. 2.1.-2.2. Договору, вартість робіт складає 600 000,00 грн. в тому числі ПДВ 100 000,00 грн. Остаточна сума, що підлягає оплаті визначається виконавчим кошторисом.

Вказує, що в подальшому, між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 від 28.08.2017, згідно з якою сторони збільшили вартість робіт, у зв`язку із збільшенням об`єму їх виконання та визначили їх у розмірі більшому на 40 000,00 грн., в тому числі ПДВ 6666, 67 грн. Позивачем оплата проводилась декількома платежами, загальна сума оплати становить 640000,00 грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено строк виконання робіт - 52 доби виключаючи державні святкові дні, з моменту зарахування передплати на розрахунковий рахунок.

Останній платіж, який завершив 100% оплату проведено 15.09.2017. Вказує, що з цього часу відповідач протягом 52 діб за винятком державних святкових днів зобов`язаний був виготовити та установити на судно обладнання, строком виконання зобов`язань є 13.11.2018. На виконання своїх зобов`язань, відповідач виготовив обладнання, передбачене в специфікації №1 до Договору, що включало не тільки закупівлю матеріалу, а й роботи щодо виготовлення труб відповідних форм, необхідних для встановлення їх на судно. 11.09.2017 на територію позивача, водієм відповідача Харитоновим О.К. (паспорт НОМЕР_1 , виданий 02.02.1999 р. Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області) завезено наступні комплектуючі для ремонту котлу ЕSН 2.5 на теплохід «Greendale»: випарювальна частина економайзера 24 шт., на загальну суму 360 000,00 без ПДВ, та 432 000,00 грн. з ПДВ; труба випарювального пучку 103 шт., на загальну суму 128 750,00 грн. без ПДВ, та 154 500,00 грн. з ПДВ. 13.09.2017 водієм ОСОБА_1 завезено на територію відповідача: колектори 2 шт., на загальну суму 2 200,00 грн. без ПДВ, та 2 640,00 грн. з ПДВ; труба випарювального пучку 29 шт., на загальну суму 36 250,00 грн. без ПДВ та 43 500,00 грн. з ПДВ. Всього завезено обладнання на загальну суму 632 640,00 грн. в тому числі ПДВ.

Зазначає, що оскільки територія позивача є режимним об`єктом, за клопотаннями відповідача № 252 від 11.09.2017 та № 257 від 13.09.2017, водієві виписувався тимчасовий пропуск, який здано при виїзді.

Вказує, що судно «Greendale» 36863 МТ, 2003 Китай, ІМО 9262522, прапор Беліз, оператор компанія "Трансшип", перебувало на ремонті в Морському торговельному порту «Чорноморськ» в період з 23.03.2017 по 02.08.2017 та 02.08.2017.

Згідно додаткової угоди №2 від 29.08.2017 змінено п. 1.1. Договору щодо визначення суднa, на якому має бути проведено ремонт на «Greifswald».

Що стосується траєкторії руху вказаного судна, вказує, що із листа ДП «Адміністрація морських портів України» №5945 від 14.08.2018 вбачається, що в період з 09.08.2017 по 13.11.2017, саме у період строку виконання відповідачем умов договору після здійснення 100% передплати за договором, судно заходило до морпорту Чорноморськ лише для загрузки та вигрузки не більше ніж на 24 години.

Також зазначає, що рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі №915/2/18 встановлено прострочення Кредитора за вказаним Договором; та встановлено, а також підтверджено листом №412.6-1460 від 11.07.2018 ДП «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» на запит позивача, що судна «Грейфсвальд» та «Greendale» не знаходяться під технічним наглядом Регістра судноплавства України; ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» не зверталось до Регістра судноплавства України з питань здійснення технічного нагляду за виготовленням деталей та ремонту котлів на зазначених вище суднах і, відповідно, документи Регістра не видавались.

Крім того, вказує, що для звернення до Регістру, необхідно мати технічну документацію самого судна. Разом з тим, оскільки судно покинуло порт, відповідач не міг отримати його технічну документацію для подальшого узгодження та встановлення устаткування.

13.04.2021 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі від 12.04.2021, з яких позивач зазначає наступне:

- зважаючи на те, що відповідач прийняв умови Договору, підписавши його, він прийняв обов`язок виконувати роботи/ надавати обладнання (деталі, тощо) для виконання таких робіт у відповідності до вимог Правил класифікаційного товариства DNV GL AS; саме відповідачу належить обов`язок отримати необхідні технічні висновки/ сертифікати якості; посилання на неможливість отримання необхідної підтверджуючої документації не можуть розглядатися як обгрунтування порушення умов Договору, яке пов`язано з наданням позивачу обладнання, відповідність якого вимогам Правил нічим не підтверджується; згідно висновку технічного звіту ТОВ «СІСС ГРУПП Україна», обладання, надане відповідачем на виконання Договору, не відповідає технічним вимогам Правил, і, відповідно, не могло бути використано під час ремонту судна «Грейфсвальд»;

- з огляду на ціну матеріалів, вказану у Специфікації № 1, ціна Договору не передбачає ціну проведення необхідних ремонтних робіт; позивач та відповідач додатково узгодили, що загальна ціна ремонтних робіт за Договором становить 40000 грн.; позивач повністю виконав свої зобов`язання за Договором і сплатив на користь відповідача 640000 грн., в той же час, ремонтні роботи з боку відповідача не проводились взагалі, адже він не був допущений до їх виконання через порушення умов Договору у частині відповідності необхідного для ремонту обладнання технічним вимогам, встановленим Правилами;

- позивач не має належним чином оформлених та підписаних актів, що підтверджують виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, та відповідні акти не були надані самим відповідачем до суду; факт поставки відповідачем позивачу обладнання, передбаченого умовами Договору не підтверджується жодними документами.

13.03.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи та поновлення строку на їх подання від 12.04.2021.

В клопотанні зазначає, що з метою отримання технічного висновку, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІСС ГРУПП УКРАЇНА» (надалі - сюрвеєр), яке надає, зокрема, сюрвеєрські послуги. Для аналізу відповідності обладнання, що було поставлено відповідачем на виконання своїх договірних зобов`язань, технічним вимогам, встановленим правилами компанії, позивач надав сюрвеєру наступний перелік документів: комплект документів на виготовлення ремонт та заміну на судні деталей котлу Е5Н 2,5; свідоцтво на деталі суднового котлу № 17.78322.180 від 12.09.2017; свідоцтво про відповідність підприємства № 16.10108.180 від 29.01.2016; специфікація дослідження зварного з`єднання № 15.00163.160 від 22.12.2015. У відповідь на запит позивача, сюрвеєр надав технічний звіт від 02.04.2021, яким встановив невідповідність деяких наданих запасних частин (обладнання), що були поставлені відповідачем, вимогам правил компанії DNV -GL; перевірка технічних характеристик обладнання проводилась сюрвеєром згідно правилам компанії DNV GL AS, що були чинні з липня 2017 до січня 2018 року.

Вказує, що висновком технічного звіту встановлено, що матеріали, що були використані при виготовлені обладнання (деталей), яке відповідач поставив позивачу на виконання Договору, були неналежної якості та не відповідали вимогам, встановленим Договором.

Також позивач зазначає, що технічний звіт сюрвеєра не міг бути доданий до позовної заяви у якості письмового доказу адже вона була подана до суду 15.09.2020, а технічний звіт позивач отримав лише 02.04.2021. При цьому, у позовній заяві позивач вказував свій намір звернутися до спеціалізованої організації з метою отримання технічного висновку щодо відповідності обладнання, поставленого відповідачем, технічним вимогам, встановленим правилами компанії DNV GL AS.

Вказує, що документи, що були надані з боку відповідача на підтвердження якості поставленого обладнання, окрім Свідоцтва про відповідність підприємства № 16.80003.180, були підроблені, оскільки були завірені печатками Регістру без його відома, а саме Свідоцтва про відповідність підприємства № 16.80003.180 втратило чинність на момент його надання позивачу. Позивач стверджує, що якість обладнання, що було надано йому з боку відповідача на виконання Договору, фактично не підтверджується жодними документами; не відповідає вимогам п. 2.1. зазначеного договору, і не могло бути використане в процесі виконання предмету Договору.

Позивач окремо зазначає, що лист Регістра № 180-430-1-84660 у відповідь на адвокатський запит, не міг бути долучений до позовної заяви у якості письмового доказу, оскільки зазначений лист було отримано лише 05.04.2021.

У клопотанні позивач просить поновити строк на подання письмових доказів; приєднати до матеріалів справи № 915/1174/20 Технічний звіт ТОВ «СІСС ГРУПП УКРАЇНА» від 02.04.2021; приєднати до матеріалів справи № 915/1174/20 лист ПрАТ «Морський регістр судноплавства в Україні» № 180-430-1-84660 від 05.04.2021.

19.04.2021 до суду від позивача надійшло клопотання від 19.04.2021 про долучення письмових доказів до матеріалів справи та поновлення строку на їх подання.

В клопотанні позивач вказує, що 09.04.2021 йому стало відомо, що на підтвердження якості поставленого обладнання, відповідач надавав ще низку технічних сертифікатів, зокрема: Сертифікат якості № № 5721/Б від 03.11.2016, виданий ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб»; Сертифікат 0917-1 від 27.08 20І7, виданий ТОВ «ДІСКОР»; Сертифікат 0917-2 від 27.08.2017, виданий ТОВ «ДІСКОР». З метою перевірки справжності вказаних сертифікатів, позивач звернувся з відповідними адвокатськими запитами до ТОВ «ДІСКОР» та ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб». У листі № 1504-5058/01 від 15.04.2021 ТОВ «ДІСКОР» повідомило про те, що ним на запит ТОВ «Суднокотлосервіс-Південь» не видавалися сертифікати № 0917-1 від 27.08.2017 та № 0917-2 від 27.08.2017. У листі № 426 від 16.04.2021, ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» вказало, що сертифікат якості № 5721/Б від 03.11.2016 на адресу ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» не видавався. Звертає увагу на те, що вказані вище сертифікати якості були підроблені відповідачем і жодним чином не підтверджують якісні показники обладнання, що було поставлено ним на виконання своїх договірних зобов`язань. Позивач зазначає, що вказані докази (листи ТОВ «ДІСКОР» та ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб») не могли бути долучені до позовної заяви, оскільки питання справжності сертифікатів якості, наданих відповідачем, було поставлено позивачем лише у додаткових поясненнях від 12.04.2021; вказані докази не могли бути подані до суду у строк до 12.04.2021 з огляду на те, що про існування інших доказів якості обладнання окрім тих, що були розглянуті у клопотанні від 12.04.2021, позивачу стало відомо лише 09.04.2021. Позивач мав можливість відправити необхідні адвокатські запити лише після 09.04.2021, а строк для надання відповіді на адвокатський запит відповідно до чинного законодавства становить п`ять днів, а відтак позивач не міг отримати відповіді ТОВ «ДІСКОР» та ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» у строк до 12.04.2021.

Позивач також звертає увагу на те, що відповідач на підтвердження якості поставленого обладнання надавав низку сертифікатів якості, виданих ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (а саме, протоколи випробувань № 2/09, 3/09, 4/09/ 5/09, 7/09, 10/09, 6/09, 8/09, 11/09), проте, в усіх зазначених протоколах випробувань датою аналізу вказано лише « 2017 р.» та неможливо встановити, коли саме такі протоколи випробувань були видані; сертифікати якості обладнання/матеріалів обов`язково мають містити інформацію щодо чіткого часу їх видачі (число/місяць/рік). На думку позивача, відсутність необхідних відомостей у протоколах випробувань вказує на те, що вони також були підроблені, не видавались з боку ПАТ «МЗС «Океан» та не можуть підтверджувати якісні показники обладнання, поставленого з боку відповідача.

У клопотанні позивач просить поновити строк на подання письмових доказів; приєднати до матеріалів справи № 915/1174/20 лист ТОВ «ДІСКОР» № 1504-5058/01 від 15.04.2021 та лист ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» № 426 від 16.04.2021.

19.04.2021 в підготовчому засіданні судом долучено до матеріалів справи клопотання позивача від 12.04.2021 та 19.04.2021 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів з додатками; підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2021, про що представники сторін повідомлені належним чином в залі судового засідання під розписку та під звукозапис.

25.05.2021 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі №б/н від 25.05.2021, в яких відповідач зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

26.05.2021 до суду від представника відповідача надійшла заява №б/н від 26.05.2021 про проведення судового засідання 26.05.2021 за її відсутності, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, та просить врахувати надані додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 26.05.2021 судом долучено до матеріалів справи додаткові пояснення відповідача № б/н від 25.05.2021; судове засідання відкладено на 17.06.2021.

04.06.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи та поновленя строку на їх подання б/н від 04.06.2021. У клопотанні представник позивача просить поновити строк на подання письмових доказів; приєднати до матеріалів справи № 915/1174/20 копію елетронного листа компанії DNV GL AS від 17.10.2017.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

09.06.2017 між ПрАТ «ІСРЗ» (далі позивач, замовник) та ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» (далі відповідач, підрядник) укладено договір підряду №49-130-17 від 09.06.2017 (далі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору, замовник передає, а підрядник приймає замовлення на корпусно-зварювальні роботи на т/х «Greendаle», згідно попередньої ремонтної специфікації (Додаток №1). Код послуги, яка надається за цим Договором, згідно Державного класифікатора продукції та послуг 33.15.

У відповідності до п.1.2 Договору, підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами виконати замовлення в обсягах, передбачених попередньою ремонтною специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Виконати роботи своїм інструментом, обладнанням та зі своїх матеріалів, частково використовуючи матеріали, запчастини та комплектуючі замовника, зазначені в калькуляції.

Відповідно п.2.1. Договору, виготовлення комплекту деталей та ремонт котла виконується згідно з правилами Класифікаційного товариства, вимог технічних норм, а також судової технічної документації.

Згідно пунктів 3.1, 3.2 Договору, вартість робіт за цим договором, враховуючи вартість матеріалів, згідно специфікації №1 до договору складає 600000,00 грн в тому числі ПДВ 100000,00 грн. Остаточна сума, що підлягає оплаті підряднику, визначається виконавчим кошторисом та підтверджується актом виконаних робіт.

Строки ремонту 52 календарних дні, за виключенням державних святкових днів, з моменту зарахування передплати на розрахунковий рахунок підрядника. Підрядник зобов`язується скласти та погодити графік ремонту протягом 1/3 строку ремонту. Роботи по договору вважаються виконаними за датою складання акту виконаних робіт (пункти 4.1, 4.2, 4.3 Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору, умовами оплати є проведення 100% передплати.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що будь-які зміни та доповнення до цього Договору дійсні в тому випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те особами.

Відповідно до п.9.5 Договору, підряднику дозволяється притягати до виконання цього Договору своїх субпідрядників без погодження з замовником. Проте відповідальність за якість виконуваних субпідрядниками робіт та матеріалів, які постачаються, а також за виконання інших умов Договору, покладається на підрядника.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9.6 Договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

В специфікації №1 від 09.06.2017 до спірного Договору визначено найменування комплектуючих, а саме: колектори в кількості 4 шт загальною вартістю 5500,00 грн без ПДВ, випарювальна частина економайзера в кількості 24 шт загальною вартістю 360000,00 грн без ПДВ, труба випарювального пучку в кількості 103 шт загальною вартістю 128750,00 грн без ПДВ, комплект футеровочних матеріалів в кількості 1 шт вартістю 5750,00 грн без ПДВ; а всього 600000,00 грн з врахуванням ПДВ 100000,00 грн.

Договір та Специфікація №1 підписані керівниками сторін та скріплені їх печатками.

09.06.2017 відповідачем виставлено позивачу рахунок №11 на оплату за договором підряду №49-130-17 на суму 600000,00 грн (з ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оплата виставленого відповідачем рахунку на загальну суму 600000,00 грн. проводилась декількома платежами, що підтверджується копіями платіжних доручень №789 від 27.06.2017 на суму 300000,00 грн, №1360 від 11.07.2017 на суму 100000,00 грн, №1483 від 18.07.2017 на суму 50000,00 грн, №1928 від 31.07.2017 на суму 100000,00 грн, №2244 від 09.08.2017 на суму 50000,00 грн.

Позивач зазначає, що датою останнього грошового переказу в оплату договору стало 09.08.2017, а тому саме з цього моменту почався відлік часу для виконання робіт, а кінцевою датою по спливу 52 календарних днів є 01.10.2017. Проте, станом на 22.11.2017 підрядник не виконав роботи та не повернув замовнику, сплачені ним на виконання договору, кошти.

28.08.2017 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №18 за договором підряду №49-130-17 на суму 40000,00 грн із ПДВ 6666,67 грн за «Ремонтні роботи на т/х «Greendеle» (згідно доп.угоди) код послуги 33,15».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оплата виставленого відповідачем рахунку на загальну суму 40000,00 грн проводилась декількома платежами, згідно копій платіжних доручень №3894 від 15.09.2017 на суму 20000,00 грн, №3100 від 30.08.2017 на суму 20000,00 грн.

29.08.2017 між сторонами укладена та підписана додаткова угода № 2 до Договору № 49-130-17 від 09.06.2017, якою внесено зміни та викладено п.1.1. Договору в наступній редакції: замовник передає, а підрядник приймає замовлення на ремонт судового котла на т/х «Грейфсвальд», згідно попередньої ремонтної специфікації (Додаток № 1). Вказана угода є невід`ємною частиною Договору від 09.06.2017.

На виконання зобов`язань за договором відповідач виготовив обладнання та комплектуючі для ремонту котлу ESH 2.5 на теплохід Greendаle, передбачене в специфікації №1 до спірного договору, на загальну суму 632640,00 грн, після чого 11.09.2017 та 13.09.2017 автомобільним транспортом завіз його на територію відповідача, а саме: 11.09.2017 завезено: випарювальна частина економайзера - 24 шт, на загальну суму 432000,00 грн з ПДВ; труба випарювального пучку 103 шт, на загальну суму 154500,00 грн з ПДВ; 13.09.2017 завезено: колектори 2 шт, на загальну суму 2640,00 грн з ПДВ; труба випарювального пучку 29 шт, на загальну суму 43500,00 грн з ПДВ.

За твердженнями позивача, корпусно-зварювальні роботи на судні Greifswald (ІМО 8311912) так і не були виконані зі сторони відповідача, оскільки обладнання, яке було завезено на територію позивача, мало істотні недоліки та не могло використовуватися за цільовим призначенням.

Як вбачається з листа компанії Раrk Way Investors S.A. вих. №1459 від 29.08.2017, компанія Раrk Way Investors S.A. (в перекладі на українську «Парк Вей Інвесторз С.А.») є власником судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) та зацікавлена в його ремонті на судноверфі ПрАТ «ІСРЗ»; в листі зазначено, що перш ніж розмістити замовлення на ремонт т/х «Грейфсвальд» (ІМО 8311912), компанії потрібно було отримати від ПрАТ «ІСРЗ» інформацію стосовно проведення капітального ремонту нагрівального котла, часу на виконання таких робіт та приблизної вартості робіт.

16.09.2017 компанія Раrk Way Investors S.A. надіслала на адресу позивача лист за вих.№1458 від 16.09.2017, у якому зазначила, що компанія Раrk Way Investors S.A. (в перекладі на українську «Парк Вей Інвесторз С.А.») є власником судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912), та з метою проведення його ремонту, уклала договір з ПрАТ «ІСРЗ» на ремонт цього судна; цим листом компанія повідомила, що затвердила комерційні умови ПрАТ «ІСРЗ», наведені в замовленні; 15.09.2017 представником компанії «Парк Вей Інвесторз С.А.» проведено перевірку обладнання, а саме: колектора, випарної частини економайзера (тобто підігрівача води) та підкладкових матеріалів, розміщених на складі ПАТ «ІСРЗ» його субпідрядником ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» та виявив наявність іржі та деформацій (вм`ятин) цих виробів, не передбачених технічною документацією. Представник «Парк Вей Інвесторз С.А.» негайно надав судновласнику, ПрАТ «ІСРЗ», а також класифікаційному товариству DNV GL AS інформацію про встановлені факти та про неможливість використання вищезазначеної продукції під час ремонту судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912).

Як зазначає позивач, ним не було здійснено жодних домовлених ремонтних робіт на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) із компанією Раrk Way Investors S.A. з огляду на те, що встановлено наявність істотних недоліків в обладнанні, поставленому відповідачем на виконання умов договору підряду від 09.06.2017.

20.09.2017 відповідач надіслав на адресу класифікаційного товариства судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) - компанії DNV GL AS копії документів для отримання дозволу на проведення ремонту котла ЕSН 2.5 на судні «Грейфсвальд».

20.09.2017 компанії DNV GL AS повідомила, що для можливості здійснення ремонту котла на судні «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) необхідно надати документи, що підтверджують, що Аutoedem та Sudokotloservise LTD - одна і та ж сама компанія та надати кваліфікаційні сертифікати зварювальників.

04.10.2017 відповідач надіслав на адресу класифікаційного товариства судна «Грейфсвальд» (ІМО 8311912) - компанії DNV GL AS електронний лист із листом про проведення лабораторних досліджень труб, які мали встановлюватися на судно «Грейфсвальд» (ІМО 8311912).

17.10.2017 компанія DNV GL AS повідомила, що вона не в змозі підтвердити запит на сюрвей від 05.10.2017; відмова аргументована тим, що компанія DNV GL AS розпочала внутрішнє рослідування щодо справжності та дійсності свідоцтв на випробування матеріалів, наданих компанією Суднокотлосервіс.

11.09.2020 позивач звернувся до Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» із листом вих.№ 202008349 від 11.09.2020 щодо необхідності проведення експертного дослідження обладнання, яке знаходиться на території ПрАТ «ІСРЗ», на предмет існування в ньому істотних недоліків, можливість використання його за цільовим призначенням, відповідність його характеристик міжнародно- правовим стандартом, які ставляться до обладання такого типу та/або правил ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України».

Як зазначає позивач, ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» повідомило, що не може надати офіційний висновок щодо відповідності обладнання, поставленого відповідачем, технічним вимогам, встановлених правилами DNV GL AS та повідомило про відмову у наданні зазначеного технічного висновку.

Позивач стверджує, що для встановлення відповідності наданого з боку відповідача обладання вимогам, встановленим Правилами кваліфікайного товариства, позивач звернувся до незалежної сюрвеєрської організації для проведення необхідного дослідження.

Згідно висновкам, викладеним в Технічному звіті від 02.04.2021, виконаного старшим механіком Дубіцьким О.О. ТОВ «Сісс групп Україна» на підставі поданих документів, встановлена невідповідність деяких наданих запасних частин у вигляді Трубних колекторів (Сталь- ст.20), змійовика і випарного пучка труб (Сталь- Ст.35.8) для ремонту допоміжного судового парового котла (Модель ЕSH 2.5); також зазначено, що Сталь, яка використовується при виготовленні запчастин для ремонту не може бути використана в ремонті суднового парового котла ЕSH 2.5, згідно вимог DNV -GL ( а.с.272-275, т.1).

Також на підтвердження достовірності листів компанії Раrk Way Investors S.A. №1459 від 29.08.2017 та №1458 від 16.09.2017 позивач звернувся до компанії Раrk Way Investors S.A. із адвокатським запитом №15022021 від 15.02.2021, у відповідь на який компанія Раrk Way Investors S.A. листом від 22.03.2021 за вих. № 20212203 повідомила, що вона підписувала листи №1459 від 29.08.2017 та №1458 від 16.09.2017; вказані листи стосувались ремонтних робіт на т/х «Грейфсвальд» (ІМО 8311912); обидва були адресовані ПрАТ «ІСРЗ».

Позивач вказує, що на підтвердження технічних характеристик поставленого обладнання, відповідач надав позивачу наступні документи: комплект документів на виготовлення ремонт заміну на судні деталей котла ESH 2,5; свідоцтво на деталі суднового котла № 17.78322.180 від 12.09.2017; свідоцтво про відповідність підприємства № 16.10108.180 від 29.01.2016; специфікацію дослідження зварного з`єднання № 15.00163.160 від 22.12.2015.

На звернення представника позивача до ПрАТ «Морський Регістр Судноплавства в Україні» з адвокатським запитом від 29.03.2021 № 202103641, 05.04.2021 за № 180-430-1-84660 Регістр надав відповідь на запит, в якому повідомив, що ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» зверталось до ПрАТ «Морський Регістр Судноплавства в Україні» для отримання тільки документа «Свідоцтва про відповідність підприємства» №16.80003.180 від 29.01.2016, для отримання інших перелічених документів підприємство не зверталось; Регістр видавав документ «Свідоцтво про відповідність підприємства» №16.80003.180 від 29.01.2016, однак підприємство не пред`являлося до огляду для його підтвердження, призначеного на 29.01.2017, в зв`язку з чим з 29.04.2017 даний документ втратив чинність. Печатка, підпис, прізвище, наявні на сторінці 2 зазначеного документа в розділі «відмітки про підтвердження Свідоцтва» Регістром не проставлялися. Регістр не видавав і не засвідчував своєю печаткою подані документи: свідоцтво № 17.78322.180 від 12.09.2017 на «Деталі суднового допоміжного котла ESH 2,5»; специфікація випробувань зварного з`єднання № 15.00163.160 від 22.12.2015; комплект документів на виготовлення ремонт заміну на судні деталей котла ESH 2,5.

На звернення представника позивача з адвокатськими запитами до ТОВ «ДІСКОР», ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» щодо перевірки справжності сертифікатів, листами № 1504-5058/01 від 15.04.2021, №426 від 16.04.2021 повідомлено, що сертифікати якості №5721/Б від 03.11.2016, № 0917-1 та № 0917-2 від 27.08.2017 не видавались.

Так, позивач зазначає, що відповідач частково виконав власні зобов`язання за договором, а саме: 11.09.2017 завезено: випарювальна частина економайзера - 24 шт, на загальну суму 432000,00 грн з ПДВ; труба випарювального пучку 103 шт, на загальну суму 154500,00 грн з ПДВ; 13.09.2017 завезено: колектори 2 шт, на загальну суму 2640,00 грн з ПДВ; труба випарювального пучку 29 шт, на загальну суму 43500,00 грн з ПДВ, проте, корпусно-зварювальні роботи з боку відповідача не проводились взагалі, оскільки він не був допущений до їх виконання через порушення умов Договору у частині відповідності необхідного для ремонту обладнання (колектора/ випарювальної частини економайзеру/ труби випарювального пучку/ комплекту футерувальних матеріалів) технічним вимогам, встановленим правилами Класифікаційного товариства. Зазначає, що не надання судна «Грейфсвальд» відповідачу для ремонту є наслідком надання відповідачем обладнання, яке має істотні недоліки; підтвердженням неналежної якості товару є листи від компанії Раrk Way Investors S.A. від 16.09.2017 та 29.08.2017. Стверджує, що відповідач односторонньо порушив умови Договору та не виконав свої зобов`язання за ним, зокрема, але не виключно, у частині проведення ремонтних робіт на судні «Грейфсвальд», внаслідок чого позивач має право на розірвання вказаного договору та відшкодування збитків.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Зі змісту укладеного між сторонами Договору № 49-130-17 від 09.06.2017, судом встановлено, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Відповідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором; підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 2 статті 852 Цивільного кодексу України визначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Так, згідно п.1.1 Договору підряду від 09.06.2017, замовник передає, а підрядник приймає замовлення на корпусно-зварювальні роботи на т/х «Greendаle», згідно попередньої ремонтної специфікації (Додаток №1).

Тобто, предметом Договору є здійнення корпусно-зварювальних робіт на основі обладнання, встановленого в Специфікації №1 до Договору підряду.

Згідно п.2.1. Договору підряду від 09.06.2017, виготовлення комплекту деталей та ремонт котла виконується згідно з правилами Класифікаційного товариства, вимог технічних норм, а також судової технічної документації.

Також встановлено, що між сторонами була укладена та підписана додаткова угода № 2 до Договору № 49-130-17 від 09.06.2017, якою внесено зміни та викладено п.1.1. Договору в наступній редакції: замовник передає, а підрядник приймає замовлення на ремонт судового котла на т/х «Грейфсвальд», згідно попередньої ремонтної специфікації (Додаток № 1).

Так, класифікаційним товариством судна «Грейфсвальд» є компанія DNV GL AS, здійснення технічного нагляду під час ремонту судна регламентується, зокрема Правилами класифікації суден DNV GL AS.

З матеріалів справи вбачається, що в поставлених ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» виробах, а саме - складових суднового парового котла, виявлені дефекти/недоліки, у зв`язку з чим вони були неприйнятними для схвалення класифікаційним товариством DNV GL AS, та, як наслідок, корпусно-зварювальні роботи з боку відповідача не проводились взагалі, оскільки він не був допущений до їх виконання через невідповідність необхідного для ремонту обладнання технічним вимогам, встановленим правилами Класифікаційного товариства.

Тобто, судом встановлений факт порушення відповідачем п.2.1 Договору № 49-130-17 від 09.06.2017.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Таким чином, укладаючи договір, позивач мав на меті та розраховував отримати від відповідача корпусно-зварювальні роботи на судні «Грейфсвальд», проте вказані роботи виконані не були, оскільки обладнання, яке було завезено на територію позивача мало істотні недоліки та не могло використовуватися за цільовим призначенням, тим самим відповідач істотно порушив умови договору.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про розірвання Договору підряду № 49-130-17 від 09.06.2017.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» збитків в розмірі 640 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Всі умови договору - істотні, звичайні та випадкові - з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. В цьому полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно приписів ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 2 статті 852 Цивільного кодексу України визначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Позивач вважає, що перераховані відповідачу грошові кошти у сумі 640000,00 грн, що разом становили 100% оплати за виконання робіт за договором, у розумінні ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК України є реальними збитками, тобто витратами, які були понесені позивачем в межах виконання договору, у зв`язку з чим, з метою відновлення свого порушення права вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем в повному обсязі.

Підстави та порядок заявлення управленою стороною вимог про відшкодування збитків, якому кореспондує обов`язок відшкодувати збитки, врегульовані нормами ЦК України, а також нормами ГК України.

Частинами 1, 2, 3 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 статті 224 ГК України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Судом встановлено, що сплативши відповідачу на виконання умов Договору 100% предоплату на заявлену суму позивач зробив витрати, тоді як відповідач свого зобов`язання за умовами Договору не виконав, чим порушив право (замовника) позивача отримати виконані роботи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах позивач є управненою стороною, а відповідач - учасником відносин, який порушив вказане господарське зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 19.06.2018 року по справі № 910/23262/16.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу кошти у розмірі 640 000,00 грн.

Посилання відповідача на наявність рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2019 по справі № 915/2/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих же підстав є безпідставним, оскільки справа № 915/2/18 мала інший предмет та інше обгрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір у сумі 11702,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати Договір підряду № 49-130-17 від 09.06.2017, укладений між Приватним акціонерним товариством ІСРЗ (68093, Одеська область, м. Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Космонавтів, 59 Б; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Суднокотлосервіс Південь (54030, м. Миколаїв, вул.Фалеєвська, 22/59; ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Суднокотлосервіс Південь (54030, м. Миколаїв, вул.Фалеєвська, 22/59; ) на користь Приватного акціонерного товариства ІСРЗ (68093, Одеська область, м. Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Космонавтів, 59 Б; ) збитки у розмірі 640 000,00 грн., а також 11702,00 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.06.2021.

Суддя Н.О. Семенчук