ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Справа№ 910/3094/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання Макуха О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 15.03.2021

у справі № 910/3094/21 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства «Макарово»

в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного

керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Фінгруп Фактор»

2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Інвестохіллс «Веста»

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс «Веста» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 матеріали позовної заяви №910/3094/21 за позовом ЗАТ «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс «Веста» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги передано за підсудністю до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи №911/2581/14 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Макарово».

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, ЗАТ «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Доводи апелянта зводяться до того, що даний спір про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги безальтернативно повинен розглядатись поза межами провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Макарово», адже не належить до жодної з категорій спорів, визначених ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства. Про неможливість розгляду спору про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в межах справи про банкрутство, на переконання апелянта, також свідчить практика Верховного Суду, відповідно до якої в межах справи про банкрутство боржника не розглядаються вимоги про визнання недійсним правочину, предметом якого не є майно боржника, а лише право вимоги на нього, та стороною якого не є безпосередньо боржник.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач-1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, а оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Зокрема, зазначив, що Господарським судом Київської області вже здійснюється розгляд аналогічних позовних вимог ЗАТ «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича в межах справи про банкрутство останнього, в якій ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.20220 на підставі ст. 31 ГПК України відповідну позовну заяву ліквідатора передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва. Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 911/2581/14 (911/2490/20) вказану ухвалу скасовано, матеріали справи повернуто до Господарського суду Київської області для продовження розгляду. Вказана постанова не оскаржена ліквідатором в касаційному порядку, що в свою чергу свідчить про те, що осатаній був обізнаний, що на момент звернення з даним позовом до суду та на момент подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу спір з його ідентичними позовними вимогами розглядається саме в межах справи про банкрутство ЗАТ «Макарово». Також відповідач-1 стверджував, що оспорюваний правочин фактично обумовлює перехід прав та обов`язків кредитора ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» та безпосередньо стосується прав та обов`язків боржника (за кредиторськими вимогами), а отже не можна однозначно сказати, що цей правочин не стосується боржника. При цьому, відповідач-1 акцентував увагу, що вказаний позов подано саме ліквідатором ЗАТ «Макарово», підставами недійсності правочину визначено процедурні питання (документи/ухвали/рішення), прийняті саме в межах справи про банкрутство, а вказаний спір безпосередньо стосується інтересів кредитора та боржника, впливає на розмір кредиторських вимог, склад кредиторів та реєстр вимог кредиторів, що також свідчить про необхідність розгляду даних вимог в межах справи про банкрутство ЗАТ «Макарово» з метою належного захисту майнових прав як боржника, так й кредитора тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 22.06.2021 з`явились представники позивача та відповідача-1, представник відповідача-2 не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому відповідної ухвали суду про призначення справи до розгляду, яку за наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення 07.06.2021 отримано уповноваженим представником відповідача-2.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 22.06.2021 представник відповідача-2, явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи суду, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Закрите акціонерне товариство «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс «Веста» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №07/05/02/2020/2 від 05.02.2020.

Разом з цим, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2016 порушено провадження у справі № 911/2581/14 про банкрутство ЗАТ «Макарово», визнано ПАТ «КБ «Надра» кредитором ЗАТ «Макарово» з безспірними грошовими вимогами у розмірі 66 172 862,80 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2017, зокрема, визнано кредиторами з грошовими вимогами до боржника: ПАТ «КБ «Надра» на суму 102 966 740,54 грн. та затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ «Макарово» в сумі 178 645 742,75 грн., до якого зокрема включено: ПАТ «КБ «Надра» з грошовими вимогами у розмірі 169 145 693,34 грн. (з яких: 8 846 грн. підлягають задоволенню у першу чергу, 148 773 815,91 грн. в четверту чергу, 20 363 031,43 грн. в шосту чергу), грошові вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» утворилися на підставі: Кредитного договору про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 51/КЛ/2007-978/980 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Кредитної угоди № 52/КЛУ2007-978 від 17.09.2007 року зі змінами та доповненнями; Кредитного договору про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 53/КЛ/2007-978 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями.

Постановою Господарського суду Київської області від 29.11.2017 визнано банкрутом ЗАТ «Макарово» та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Цвітненка Д.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ЗАТ «Макарово», ліквідовано боржника та закрито провадження у справі №911/2581/14.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 у справі № 911/2581/14 скасовано, справу №911/2581/14 передано для розгляду до Господарського суду Київської області зі стадії ліквідаційної процедури.

07.11.2019 за результатами проведених відкритих торгів (голандського аукціону) ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» визнано переможцем торгів, про що 08.11.2019 оформлено протокол електронних торгів/minutes of the online bidding (auction) # UKR-2019-05, складеним TOB «ФЬОСТ ФАЙНЕНШІАЛ НЕТВОРК ЮКРЕЙН».

06.12.2019 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс «Веста» укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за реєстровим № 950, зокрема, в Додатку №1 відступлено право вимоги до боржника - ЗАТ «Макарово».

05.02.2020 між ТОВ «ФК «Інвестохіллс «Веста» (відповідач-2, первісний кредитор за договором) та ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» (відповідач-1, новий кредитор за договором) укладено Договір № 07/05/02/2020/2 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим № 142, та Договір про внесення змін та доповнень до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення від 05.02.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим № 142, за умовами якого до нового кредитора перейшли всі майнові права та обов`язки, які випливають з таких договорів: Кредитного договору про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 51/КЛ/2007-978/980 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Кредитною угодою № 52/КЛ/2007-978 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Кредитного договору про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування № 53/КЛ/2007-978 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Договору застави майнових прав №1 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Договору застави майнових прав №2 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Договору застави майнових прав від 19.09.2007 зі змінами та доповненнями; Договору застави акцій № 1 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Договору застави акцій № 2 від 17.09.2007 зі змінами та доповненнями; Договору іпотеки від 17.09.2007, посвідченого приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Жук О.В. за реєстровим № 652, зі змінами та доповненнями; Договору застави обладнання від 23.11.2007, посвідченого приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Жук О.В. за реєстровим №851, зі змінами та доповненнями.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2020 у справі № 911/2581/14 заяву ТОВ «ФК «Фінгруп фактор» про заміну сторони правонаступником задоволено. Замінено кредитора у справі №911/2581/14 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (ідентифікаційний код 20025456) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп фактор» (ідентифікаційний код 38945479).

За змістом ч. 1 ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ст.ст. 5, 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Як вбачається з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Закрите акціонерне товариство «Макарово» перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство.

Господарські суди згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

В силу положень ч. 9 ст. 30 ГПК України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

За приписами ч. 2 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Положення ч. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з питань банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Аналізуючи паоложення ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства, суд першої інстанції вірно зазначив, що до юрисдикції господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесено не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і публічних правовідносин, у яких боржник є стороною (позивачем або відповідачем).

З огляду на те, що метою внесення законодавчих змін щодо поглиблення принципу концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів, пов`язаних з боржником та його майном, є закріплення засад ефективного судового контролю за діяльністю такого боржника, поверненням його майна для відновлення платоспроможності або формування ліквідаційної маси, достатньої для задоволення кредиторських вимог, до критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною якого є боржник, можна віднести також такі умови: вирішення спору стосується питання щодо формування активів боржника; впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підступності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної в постанові від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, Кодекс України з процедур банкрутства захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

За таких обставин, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що спір про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №07/05/02/2020/2 від 05.02.2020, що фактично обумовлював перехід прав та обов`язків кредитора ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Фінгруп фактор», безпосередньо стосується прав та обов`язків боржника ЗАТ «Макарово» (за кредиторськими вимогами).

Таким чином, в даному випадку у спірних правовідносинах пріоритетними до застосування є норми Кодексу України з процедур банкрутства, а застосування загальних положень чинного законодавства України не повинно суперечити приписам спеціального Закону про банкрутство.

Оскільки позовні вимоги у даній справі є немайновими вимогами, що стосуються прав й обов`язків боржника, відносно якого відкрито справу про банкрутство (позивача у даній справі), дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а може бути розглянута господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Відповідно доводи апелянта в цій частині як безпідставні та необґрунтовані відхиляються апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про необхідність розгляду заявлених Закритим акціонерним товариством «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс «Веста» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги в межах провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Макарово».

Разом з цим, апеляційним судом враховано, що Господарським судом Київської області вже здійснювався розгляд аналогічних позовних вимог ЗАТ «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича в межах справи про банкрутство останнього, в якій ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.20220 на підставі ст. 31 ГПК України відповідну позовну заяву ліквідатора передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва. Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 911/2581/14 (911/2490/20) вищезгадану ухвалу скасовано, матеріали справи повернуто до Господарського суду Київської області для продовження розгляду. При цьому, ця постанова не оскаржена ліквідатором в касаційному порядку, що в совою чергу може свідчити про його згоду із розглядом відповідних позовних вимог саме в межах справи про банкрутство ЗАТ «Макарово» та його обізнаність про розгляд ідентичних позовних вимог саме в межах справи про банкрутство.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.

Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Макарово» в особі ліквідатора ЗАТ «Макарово» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/3094/21 - без змін.

Матеріали справи № 910/3094/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови підписано 29.06.2021

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала