ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" червня 2021 р. Справа № 911/1287/21

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши заяву

Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" про забезпечення позову у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад", 04116, місто Київ, вулиця Богдана Гаврилишина, 27/29

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ", 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Машинобудівників, 17

про стягнення 473 863,61 грн

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1287/21 за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.АЙ.КЕЙ" про стягнення 473 863,61 грн, з яких 368 928,91 грн заборгованість зі сплати орендних платежів, 61 656,22 грн пеня, 12 145,21 грн 3% річних та 31 133,27 грн інфляційне збільшення.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань відповідно до Договору оренди № 933/15 від 18.09.2015 та додаткових угод до нього.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.05.2021 (суддя Антонова В.М.) визнано справу № 911/1287/21 малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

22 червня 2021 року від Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" надійшла заява про забезпечення позову (б/н від 11.06.2021), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ"? та грошові кошти, що належать ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ" і містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах? у межах ціни позову у розмірі 473 863,61 грн та судового збору у розмірі 7 116,21 грн, що разом становить 480 979,85 грн.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує існуванням великої вірогідності невиконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 910/19855/20 у разі набрання ним законної сили.

Зокрема, заявник стверджує, що не огашення заборгованості по сплаті орендних платежів за договором оренди № 933/15 від 18.09.2015 (разом із додатковими угодами), яка лише збільшується, наявність значної кількості судових та виконавчих проваджень, в яких ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ" виступає відповідачем та боржником; відсутність зареєстрованого за відповідачем будь-якого нерухомого майна, всі ці обставини ускладнять виконання судового рішення у зазначеній справі у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021 Господарського суду Київської області для розгляду заяви про забезпечення позову по справі № 911/1287/21 визначено суддю Шевчук Н.Г.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено способи забезпечення позову, серед яких: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини з її зверненням.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

В силу положень частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина перша статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вбачається з поданої заяви фактично необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана власними припущеннями позивача про наявність обставин, які можуть ускладнити виконання рішення за його позовом та можливістю настання негативних наслідків, які суттєво позначаться на його інтересах.

Однак, саме лише посилання в заяві на існуванням великої вірогідності невиконання відповідачем рішення суду без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зокрема, в тексті заяви, заявник посилається на імовірне невиконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 910/19855/20 у разі набрання ним законної сили, однак жодних обґрунтування пов`язаності даної справи з вказаним судовим рішенням, заявником не наведено.

Посилання заявника на недобросовісну поведінку ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ" з іншими контрагентами, посилаючись при цьому на матеріали іншої справи (№ 911/2588/20), в якій встановлено підстави для застосування заходів забезпечення позову, не мають жодного доказового факту обґрунтованості забезпечення позову у даній справі.

Посилання позивача на наявність інших справ про стягнення заборгованості з відповідача не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.09.2020 у справі № 910/1762/20.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад", суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, посилань на докази та самих доказів, на підставі яких суд міг би визначити доцільність та необхідність забезпечення позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ"? та грошові кошти, що належать ТОВ "ЕМ.АЙ.КЕЙ" і містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах?у межах ціни позову у розмірі 473 863,61 грн та судового збору у розмірі 7 116,21 грн, що разом становить 480 979,85 грн.

Крім того, за змістом пункту 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 (із змінами) у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Заявником жодних відомостей надано не було.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 135,00 грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" у заяві б/н від 11.06.2021 про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 23.06.2021