ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" червня 2021 р. Справа № 924/339/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі судового засідання Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної - особи підприємця Щербакова Івана Олександровича, м. Київ

до фізичної особи - підприємця Малахова Ярослава Олександровича, м. Полонне, Полонський р-н., Хмельницька обл.

про стягнення грошей

представники сторін: не з`явились

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача 38 518, 91 грн. заборгованості за неналежне виконання договору консигнації (реалізації товару) від 24.02.20.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що згідно умов вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобов`язання прийняти товар та здійснити його реалізацію на умовах даного договору. При цьому, згідно умов договору кожна поставка товару на консигнацію здійснюється консигнантом на підставі замовлення, яке передається консигнатором за допомогою телефонного/електронного зв`язку чи поштою.

На виконання зазначеного договору, відповідачу передано товар згідно специфікації, зазначеної у додатку до договору. Згідно умов договору консигнатор зобов`язується щомісячно до 30 числа надавати консигнанту повну інформацію про хід реалізації товару та про його запас на складі. Однак, з середини січня 2021 року відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, не передає інформації про реалізований товар, що є власністю позивача та не перераховує кошти за реалізований товар без будь-яких повідомлень чи пояснень.

Таким чином, відповідач, з урахуванням ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, порушив свої договірні зобов`язання, що в силу п. 9.8. договору (прострочення перерахування коштів консигнантові на строк понад два місяці) є підставою розірвання договору в односторонньому порядку. При цьому, згідно п. 9.10 договору у випадку розірвання договору, консигнатор зобов`язується перерахувати консигнантові вартість всього отриманого та ще не оплаченого за договором товару не пізніше трьох календарних днів з моменту отримання повідомлення про розірвання договору, або повернути товар у цей же строк.

Листом від 19.02.21 відповідачу направлено лист № 19/02-21-1 з вимогами повернення нереалізованого товару та перерахування коштів за реалізований товар. Також повідомлено про розірвання договору. Однак, відповідач, з невідомих причин, ігнорує отримання листа та не відповідає на телефонні дзвінки.

Отже, станом на час подання позову у відповідача існує заборгованість за поставлений товар на заявлену в позові суму, яка не оплачена.

Позивач до суду не з`явився, свого представника не направив, 19.05.21 надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також, позивач наполягає на задоволенні позову у повному обсязі та повідомляє, що станом на час розгляду справи заявлена до стягнення заборгованість не оплачена.

Відповідач до суду також не з`явився, письмового відзиву або будь-яких клопотань чи заяв не подав. Належність повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про отримання ним ухвали суду від 25.05.21 з відповідними відомостями (в повідомленні наявний підпис про отримання ухвали).

За таких обставин, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

Згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ № 26824513 від 02.04.21 Щербаков І.О. 27.12.18 зареєстрований як фізична особа-підприємець (пізнішої дати про реєстрацію припинення підприємницької діяльності у витягу немає).

Відповідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ № 26824562 від 02.04.21 Малахов Я.О. 09.11.04 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Дані щодо припинення підприємницької діяльності відсутні.

Згідно наявного у справі договору консигнації (реалізації товарів) від 24.02.20, сторонами якого є ФОП Щербаков І.О. (консигнант) та ФОП Малахов Я.О (консигнатор) предметом останнього (п. 2.1.) є товари, зазначені в додатку № 1. Згідно п. 1.1. договору консигнант зобов`язується одноразово поставляти товари, визначені додатком № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору (товар), консигнатору для їх продажу, а консигнатор зобов`язується приймати товари на реалізацію та від свого імені і за обумовлену цим договором винагороду продавати ці товари третім особам.

Згідно п. 3.1. договору консигнатор зобов`язаний: вжити всіх необхідних заходів для безперешкодної поставки товарів покупцям відповідно діючим правилам торгівлі; здійснювати приймання товарів консигнанта та забезпечити повне збереження товарів та їх якості на своєму складі; щомісячно до 30 числа надавати консигнатору повну інформацію про хід реалізації товарів, про їх запас на складі; на вимогу консигнанта безперешкодно допускати представника консигнанта на склад для перевірки фактичної наявності переданого на консигнацію товару, та пред`являти йому бухгалтерську та іншу документацію для підтвердження наданої інформації не пізніше 5 календарних днів з моменту пред`явлення консигнантом вимоги про надання такої документації; вчасно сплачувати за реалізований товар.

Винагорода консигнатора визначається як різниця між ціною реалізації товару консигнатором і ціною консигнанта (п. 6.1.). Консигнатор отримує плату шляхом утримання належних йому сум із коштів, отриманих після продажу товару, поставленого на консигнацію (п. 7.1.). Консигнатор зобов`язаний перерахувати грошові кошти консигнанту протягом 5 банківських днів з дня продажу товарів покупцям (п. 7.2.).

Кожна наступна поставка товарів на консигнацію здійснюється консигнантом на підставі замовлення, яке передається консигнатором за допомогою телефонного / електронного зв`язку або поштою (п. 8.1). Консигнант на підставі отриманого замовлення та з урахуванням наявного у нього товару складає специфікацію на поставку (п. 8.3.).

У випадку невиконання консигнатором обов`язків, встановлених п. 3.1. цього договору та у випадку, якщо має місце прострочення перерахування коштів консигнантові на строк понад два місяці, консигнант має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, про що він письмово або факсом повідомляє консигнатора (п. 9.8.). У випадку розірвання договору, консигнатор зобов`язується перерахувати консигнантові вартість всього отриманого та ще не оплаченого за цим договором товару в строк не пізніше трьох календарних днів з моменту отримання повідомлення консигнанта про розірвання договору або повернути непроданий товар у ті ж строки (п. 9.10).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та (або) його скріплення печатками сторін та діє протягом одного року (п. 10.1).

Договір, як і додаток № 1 підписані обома сторонами та скріплені печаткою позивача.

19.02.21 позивач направив відповідачу претензію № 19/02-21-1 з вимогою перерахувати кошти за реалізований товар у визначений строк, а нереалізований товар передати консигнанту та повідомленням про розірвання договору з моменту отримання цієї претензії. Докази направлення претензії: копія конверта на ім`я Малахова Я.О.; копія поштової накладної від 19.02.21 № 702 (відправник - ФОП Щербаков І.О., одержувач - Малахов Я.О.; фіскальний чек від 19.02.21; опис кореспонденції з штампом пошти та відмітками про направлення претензії вих. № 19/02-21-1 від 19.02.21 на ім`я Малахова Я.О.

Також до справи подано: витяг з електронного листування сторін за 13.03.20, 16.10.20, 27.10.20, 10.07.20; список товарів 1; найменування товарів (зібрано і передано 13.03.20); товар (передано 15.10.20); зведена по не реалізації (борг).

Дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку в сукупності, здійснивши аналіз чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір консигнації (реалізації товарів), визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них. Згідно вказаного договору консигнант (позивач) зобов`язується одноразово поставляти товари, визначені додатком № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору (товар), консигнатору (відповідачу) для їх продажу, а консигнатор зобов`язується приймати товари на реалізацію та від свого імені і за обумовлену цим договором винагороду продавати ці товари третім особам.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору передав відповідачу передбачений договором товар, що підтверджується підписаним обома сторонами додатком № 1 до договору, яким є перелік товарів, які передаються консигнатору (ФОП Малахов Я.О.) від консигнанта (ФОП Щербаков І.О.). При цьому, вказане узгоджується з п. 2.2. договору, де вказано, що найменування, кількість, часткове співвідношення за номенклатурою, ціна консигнанта на товари та інші характеристики товарів, що поставляються на консигнацію за цим договором, визначаються у бухгалтерських документах (накладних) на передачу певної партії товару (або у специфікаціях), які є невід`ємною його частиною.

Згідно п. 3.1. договору відповідач, в тому числі зобов`язаний щомісячно до 30 числа надавати консигнанту (позивачу) повну інформацію про хід реалізації товарів, про їх запас на складі, а також вчасно сплачувати за реалізований товар.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, починаючи з середини січня 2021 року, тобто в період дії договору (договір укладено 24.02.20 і діє протягом одного року, тобто до 24.02.21) відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки позивача, надавати позивачу інформацію про реалізований товар та перераховувати кошти за реалізований товар без будь-якого повідомлення чи пояснення. При цьому, як вбачається з наданого розрахунку нереалізованим, станом на час розгляду справи залишається товар на суму 1 389, 07 доларів США, що еквівалентно офіційному курсу НБУ 38 518, 91 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 9.8. договору у випадку невиконання консигнатором обов`язків, встановлених п. 3.1. цього договору та у випадку, якщо має місце прострочення перерахування коштів консигнантові на строк понад два місяці, консигнант має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, про що він письмово або факсом повідомляє консигнатора.

Врахувавши вищевказані договірні положення, а також прострочення виконання своїх обов`язків відповідачем, позивач направив останньому претензію від 19.02.21 з повідомленням того, що договір є розірваним з моменту отримання претензії. Як вбачається з матеріалів справи (опис вкладення кореспонденції та поштової квитанції) претензія направлена 19.02.21. Тому, з урахуванням часу на направлення кореспонденції (+6 днів між різними областями України), з 26.02.21 договір вважається розірваним.

У випадку розірвання договору, консигнатор зобов`язується перерахувати консигнантові вартість всього отриманого та ще не оплаченого за цим договором товару в строк не пізніше трьох календарних днів з моменту отримання повідомлення консигнанта про розірвання договору або повернути непроданий товар у ті ж строки (п. 9.10 договору).

Крім того, згідно п. 10.4. договору, у разі, якщо строк його дії не буде продовжено сторонами, консигнатор зобов`язується в 3-денний строк з дня закінчення строку його дії повернути консигнантові вартість усього отриманого, але неоплаченого за цим договором товару (або повернути нереалізований товар консигнантові у той же строк у належному стані).

Таким чином, станом на 01.03.21 у відповідача виник обов`язок щодо: або повернення нереалізованого товару, або повернути вартість такого товару. Однак, станом на вказану дату, докази повернення товару чи оплати його вартості в справі відсутні. Тому, у відповідача виникло прострочення виконання зобов`язання. При цьому, як зазначено вище, згідно поданого розрахунку сума невиконаного зобов`язання складає 1 389, 07 доларів США, що еквівалентно офіційному курсу НБУ 38 518, 91 грн.

Слід також зазначити, що неподання відповідачем відзиву на позов, а також будь-яких заяв чи клопотань з приводу заявленого позову також є об`єктивним свідченням про відсутність у відповідача заперечень щодо неналежного виконання своїх зобов`язань.

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судові витрати, враховуючи ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Малахова Ярослава Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Щербакова Івана Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 АТ „Універсал Банк") 38 518, 91 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімнадцять грн. 91 коп.) вартості нереалізованого товару та 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 23.06.21

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу (АДРЕСА_2)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)

Всім рекомендованим з повідомленням