ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2021 р. Справа № 924/169/21

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.В., розглянувши справу
за позовом виконувача обов`язків керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури , м. Старокостянтинів, Хмельницька обл. в інтересах держави

до1. Миролюбненської сільської ради Хмельницької області, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н, село Миролюбне,

2. Сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю Новий шлях Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н. село Ілляшівка,

про 1.визнання недійсними рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 11 від 09.09.2020 Про надання в оренду земельної ділянки
2. Визнання недійсним договору оренди землі від 10.09.2020, укладеного між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях, яким передано в оренду земельну ділянку площею 30,5477 га з кадастровим номером :02:018:0019.

Представники сторін:
прокуратури: Рибачук О.Г., посвідчення №059944 від 25.02.21р.

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

У судовому засіданні 15.06.2021р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.02.2021р. прийнято справу № 924/169/21 до розгляду, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.03.2021р.

У засіданні 22.03.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про продовження строку підготовчого провадження у справі на тридцять днів та оголошення перерви до 20.04.2021 року .
У засіданні 20.04.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження у справі, призначення справи до судового розгляду по суті на 19.05.2021року

У засіданні 19.05.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про відкладення судового розгляду справи по суті на 15.06.2021 р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Виконувач обов`язків керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсними рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 11 від 09.09.2020 Про надання в оренду земельної ділянки, яким передано в оренду СТОВ Новий шлях земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, визнати недійсним договір оренди землі від 10.09.2020, укладений між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях, яким передано в оренду земельну ділянку площею 30,5477 га з кадастровим номером :02:018:0019.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує про те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", та Перехідних положень Земельного кодексу України, земельна ділянка з кадастровим номером :02:018:0019 площею 30,5477 га перейшла у власність територіальної громади Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. У подальшому Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03.09.2020 зареєстровано право власності (комунальна) за територіальною громадою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,5477 га :02:018:0019). Рішенням Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020 передано в оренду СТОВ «Новий шлях» земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. На підставі рішення сесії 10.09.2020 між Ілляшівською сільською радою та СТОВ «Новий шлях» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:018:0019 площею 30,5477 га, яка розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане рішення сесії Ілляшівської сільської ради та договір оренди земельної ділянки від 10.09.2020, укладений між Ілляшівською сільською радою та СТОВ «Новий шлях» підлягають визнанню недійсними, оскільки земельна ділянка площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, передана у користування СТОВ «Новий шлях» в обхід встановленої законом конкурсної процедури.

15.03.2021р. на адресу суду надійшло клопотання директора СТОВ «Новий шлях» у якому останній просить суд закрити провадження у справі №924/169/21 за вищезазначеним позовом, оскільки, на його думку, у вказаній справі відсутній предмет спору. Також 20.04.2021р. на адресу суду надійшло клопотання від відповідача 1 у якому останній просить суд закрити провадження у справі за відсутністю предмета спору.

У поясненнях від 16.04.2021р. в.о. заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури заперечує щодо зазначених клопотань , посилаючись на ст. ст. 204, 215, 203 ЦК України. Наголошує на тому, що оскільки предметом спору у справі є в тому числі недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, укладення сторонами додаткової угоди про припинення такого договору та повернення майна не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримав. Представники відповідача у судове засідання не з`явились.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.02.2021р. Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03.09.2020 зареєстровано право власності (комунальна) за територіальною громадою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,5477 га :02:018:0019). Підстава для державної реєстрації : Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання, серія та номер: 2498-VIII, виданий 10.07.2018, видавник: Верховна Рада України. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53957981 від 08.09.2020 17:37:54, ОСОБА_1 , Сахновецька сільська рада Старокостянтинівського району, Хмельницька обл.

Рішенням Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020 передано в оренду СТОВ «Новий шлях» земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішенням Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 8 від 24.11.2020 „Про скасування рішення сесії сільської ради вирішено скасувати рішенням сесії Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020.

Відповідно до інформації про державну реєстрацію іншого речового права (Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.02.2021р. Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03.09.2020) 09.12.2020р. державним реєстратором Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 10.09.2020, видавник: орендодавець: Ілляшівська сільська рада та орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Новий шлях». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55701674 від 15.12.2020 09:56:17, ОСОБА_2 . Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області, Хмельницька обл., дата державної реєстрації 10.09.2020, строк: 20р., дата закінчення дії 10.09.2040.

Відповідно до п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 30,5477 га, із земель запасу Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району :02:018:0019). Договір укладено на 20 років та діє до 25 вересни 2040 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку Дії цього договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дно (розділ 3 договору). Орендна плата вноситься орендарем, у (ротовій формі і становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки що складає 1768,98 за 1га в рік на весь термін дії цього договору. Орендна плата вноситься у строки, встановлені відповідно до Податкового кодексу України. Розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; в) зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; г) в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-дений строк сплачується штраф у розмірі 100 % річної орендної плати, встановленої цим договором; стягується пеня у розмірів 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення (розділ 4 договору). Договір підписаний представниками сторін.

Рішенням Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (Перша сесія сільської ради VIII скликання) „Про реорганізацію Сковородківської сільської ради, Немиринецької сільської ради, Ілляшівської сільської ради, Самчинсцької сільської ради шляхом приєднання до Миролюбненської сільської ради від 10.12.2020р. вирішено почати реорганізацію Ілляшівської сільської ради (ЄДРПОУ -04405308) шляхом приєднання до Миролюбненської сільської ради (), місцезнаходження: с.Миролюбне, Старокостянтинівського району Хмельницької області . Миролюбненська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Відповідно до листа від 04.02.2021р. Миролюбненської сільської ради адресованого першому заступнику керівника місцевої прокуратури, повідомлено про те, що земельна ділянка на території Ілляшівської сільської ради передана на підставі договору оренди від 09.10.2020р. СТОВ „Новий шлях.

Також відповідачем 2 надано у матеріали справи копії рішення сесії Ілляшівської сільської ради 52 сесії VII скликання від 24.11.2020 року „Про розірвання договору оренди земельної ділянки (яким вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.09.2020 року зі СТОВ "Новий шлях" із земель запасу (16.00) загальною площею 30.5477га кадастровий номер :02:018:0019) , угоди про дострокове припинення дії договору оренди земельної ділянки від 10 вересня 2020 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Прокурор вважаючи , що вказане рішення сесії Ілляшівської сільської ради та договір оренди земельної ділянки від 10.09.2020, укладений між Ілляшівською сільською радою та СТОВ «Новий шлях» підлягають визнанню недійсними, оскільки земельна ділянка площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, передана у користування СТОВ «Новий шлях» в обхід встановленої законом конкурсної процедури, звернувся із вказаним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

З приводу права прокурора на звернення до суду із даним позовом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частин 3, 4, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 цього ж Закону).

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, то суд повинен перевірити вказані доводи прокурора незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу (аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 587/430/16-ц та від 15.01.2020р. у справі № 698/119/18). Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами 3, 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

У даній справі прокурор, обґрунтовуючи відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, при зверненні з позовом до суду вказав, що є самостійним позивачем, оскільки у Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Миролюбненська сільська рада Хмельницької області виступає відповідачем у даній справі. При цьому, рішенням Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (Перша сесія сільської ради VIII скликання) „Про реорганізацію Сковородківської сільської ради, Немиринецької сільської ради, Ілляшівської сільської ради, Самчинсцької сільської ради шляхом приєднання до Миролюбненської сільської ради від 10.12.2020р. вирішено почати реорганізацію Ілляшівської сільської ради (ЄДРПОУ -04405308) шляхом приєднання до Миролюбненської сільської ради (), місцезнаходження: с.Миролюбне, Старокостянтинівського району Хмельницької області . Миролюбненська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Також прокурор вказав, що прийняттям відповідачем спірного рішення суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

З огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Миролюбненську сільську раду одним зі співвідповідачів у справі, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду як самостійний позивач.

Окрім того, Держгеокадастр не наділений повноваженнями на звернення до суду з позовом про скасування рішень органів місцевого самоврядування щодо надання в оренду земельних ділянок комунальної власності. Держгеокадастр здійснює лише функцію контролю, а не захищає порушене право, отже не має права ініціювати судовий захист поза межами повноважень, які надані йому законом (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.02.2021р. у справі № 921/504/20).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Положеннями ст. 2 ЗК України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 12 ЗК України встановлено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 122 наведеного Кодексу передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 ЗК України).

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.02.2021р. Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 03.09.2020 зареєстровано право власності (комунальна) за територіальною громадою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,5477 га :02:018:0019). Підстава для державної реєстрації : Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання, серія та номер: 2498-VIII, виданий 10.07.2018, видавник: Верховна Рада України. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53957981 від 08.09.2020 17:37:54, ОСОБА_1 , Сахновецька сільська рада Старокостянтинівського району, Хмельницька обл.

Рішенням Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020 передано в оренду СТОВ «Новий шлях» земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Частиною 1 ст. 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу; надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення (ч. 2 ст. 134 ЗК України в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЗК України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За таких обставин рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020, яким передано в оренду СТОВ «Новий шлях» земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області було прийнято з порушенням Земельного кодексу України, та статей 124, 134 Земельного кодексу України, тобто без дотримання конкурентних засад (земельних торгів).

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; органи самоорганізації населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Зокрема, приписами ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, зокрема, власні (самоврядні) повноваження та делеговані повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до ч. 7 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до п. 4 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 по справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Як ефективний необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (постанова КГС ВС від 19.05.2020 № 910/9167/19).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача права або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (постанова КГС ВС від 28.05.2020 № 917/750/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 16 червня 2020 у справі № 145/2047/16-ц.

Рішенням Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020 передано в оренду СТОВ «Новий шлях» земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішенням Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 8 від 24.11.2020 „Про скасування рішення сесії сільської ради вирішено скасувати рішенням сесії Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020.

Щодо прийняття рішення Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району № 8 від 24.11.2020 „Про скасування рішення сесії сільської ради судом враховується, що за приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас, у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Разом з тим, Суд наголошує, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується; б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 у справі № 21-64а13 та 25.05.2016 у справі № 21-5459а15.

Зважаючи на подання доказів скасування спірного рішення сесії Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020 рішенням 52 сесії VII скликання Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 8 від 24.11.2020 „Про скасування рішення сесії сільської ради у позові виконувача обов`язків керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури до Миролюбненської сільської ради Хмельницької області, Сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю Новий шлях в частині визнання недійсними рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 11 від 09.09.2020 Про надання в оренду земельної ділянки слід відмовити.

Позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури до Миролюбненської сільської ради Хмельницької області, Сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю Новий шлях в частині визнання недійсним договору оренди землі від 10.09.2020, укладеного між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях є обґрунтованим та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 11 від 09.09.2020, яким передано в оренду СТОВ «Новий шлях» земельну ділянку сільськогосподарського признання (землі запасу) площею 30,5477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області було прийнято з порушенням Земельного кодексу України, та статей 124, 134 Земельного кодексу України, тобто без дотримання конкурентних засад (земельних торгів), на підставі якого укладений спірний договір оренди земельної ділянки, суд дійшов висновку, що договір оренди землі від 10.09.2020, укладений між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях є таким, що укладений з порушенням норм чинного законодавства, а саме ст. 124, ст. 134 ЗК України, а тому підлягає визнанню судом недійсними.
Таким чином, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, оцінюючи усі вищевикладені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково , в частині визнання недійсним договору оренди землі від 10.09.2020, укладеного між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях. В решті позову слід відмовити.

Щодо клопотання відповідачів про закриття провадження у справі №924/169/21 за відсутністю предмета спору, вищезазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 Цивільного кодексу України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний равочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За таких обставин, оскільки предметом спору у справі є в тому числі недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, укладення сторонами додаткової угоди про припинення такого договору та повернення майна не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову. Вищезазначена правова позиція висловлена у постанові від 27 листопада 2018 року у справі №905/1227/17 (провадження № 12-112гс18) Великої Палати Верховного Суду, оскільки розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним.

При цьому, відповідач 1 просить суд закрити провадження у справі №924/169/21 за відсутністю предмета спору в частині позову про визнання недійсними рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 11 від 09.09.2020 Про надання в оренду земельної ділянки у зв`язку із прийняттям рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району № 8 від 24.11.2020 „Про скасування рішення сесії сільської ради .

Також у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі №924/169/21 за відсутністю предмета спору в частині позову про визнання недійсними рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 11 від 09.09.2020 Про надання в оренду земельної ділянки, оскільки відсутність предмету спору до відкриття провадження у справі зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись статтями 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов виконувача обов`язків керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури , м. Старокостянтинів, Хмельницька обл. в інтересах держави до1. Миролюбненської сільської ради Хмельницької області, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н, село Миролюбне,2. Сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю Новий шлях Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н. село Ілляшівка, про 1.визнання недійсними рішення Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 11 від 09.09.2020 Про надання в оренду земельної ділянки, 2. Визнання недійсним договору оренди землі від 10.09.2020, укладеного між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях, яким передано в оренду земельну ділянку площею 30,5477 га з кадастровим номером :02:018:0019. задовольнити частково.

Визнання недійсним договір оренди землі від 10.09.2020, укладений між Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та СТОВ Новий шлях, яким передано в оренду земельну ділянку площею 30,5477 га з кадастровим номером :02:018:0019.

Стягнути з Миролюбненської сільської ради Хмельницької області, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н, село Миролюбне, на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька область, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102, ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814)1135 грн. (одну тисячу сто тридцять п`ять гривень 00коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з СТОВ Новий шлях Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н. село Ілляшівка, ідентифікаційний код 31471917) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька область, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102, ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 1135 грн. (одну тисячу сто тридцять п`ять гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст складено 25.06.2021р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи

2- Виконувач обов`язків керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури

вул. К. Острозького, 41, м. Старокостянтинів, Хмельницька обл., 31100.

3- Миролюбненська сільська рада Хмельницької області, 31160, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н, село Миролюбне,

4-Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Новий шлях» 31174, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н. село Ілляшівка,

5 - Хмельницькій обласній прокуратурі (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3)

Всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення