ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
22 червня 2021 року Справа № 915/2163/19
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали
про: визнання незаконним та скасування рішень Южноукраїнської міської ради, визнання недійсним інвестиційного договору та договору оренди земельної ділянки, повернення майна та земельної ділянки, -
за участі представників учасників справи:
від відповідача 1: Тимошин Ю.В., згідно ордера
від відповідача 2: не з`явився,
від відповідача 3: не з`явився,
прокурор Дзюбан О.В.,
Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області (надалі - прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №35/5-1217вих.19 від 18.10.2019 в інтересах держави до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Інвест Сервіс", Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, Южноукраїнської міської ради, якою прокурор просить суд:
3. Визнати незаконним та скасувати рішення Южноукраїнської міської ради №650 від 27.04.2017, яким затверджено інвестиційний договір щодо реалізації Інвестиційного проекту "Реконструкція та розбудова об`єкту "Критий ринок" від 26.04.2017.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2163/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.06.2021 у справі№ 915/2163/19 відмовлено у задоволені позову повністю, стягнуто з Миколаївської обласної прокуратури (, 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Спаська, будинок 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Інвест Сервіс" (вул. Пушкінська, 21, п. №2, м. Київ, 01004, ) 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

11.06.2021 до суду від відповідача 1 надійшла заява від 09.06.2021 в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України з розрахунком витрат на професійну правничу допомогу та доказами на їх підтвердження.

Ухвалою суду від 14.06.2021 судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Інвест Сервіс" від 09.06.2021 року призначено на 22 червня 2021 року о 10:50 год.

У судовому засіданні 22.06.2021 представник відповідача 1 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор заперечує проти задоволення заяви представника відповідача 1 з підстав, викладених у відповіді на відзив, вважає, що розрахунок не є обгрунтованими, не містить фактичного часу, який витрачено на надання послуги та участь у судових засіданнях, просить зменшити розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню до 3000,00 грн.

22.06.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійне правничу допомогу.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

За відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 було здійснено висновок про те, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Відповідно, обґрунтованість її стягнення підлягає оцінці з урахуванням співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

В підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача 1 подано до суду:

1) Договір №К-21/0202-01 про надання правової допомоги від 02.02.2021 (т.4, а.с.64-65), яким встановлено розмір плати за послуги з надання правової допомоги у справі №915/2163/19 в суді першої інстанції:

- вивчення позовної заяви та доданих до неї документів, підготовка відзиву на позовну заяву - 10000,00 грн;

- вивчення відповіді на відзив, підготовка заперечень на відповідь на відзив - 5000,00 грн;

- участь в судовому засіданні - 1500,00 грн за кожне судове засідання (п.7.1.1.).

Пунктом 8.1 Договору сторони погодили, що сума, яка передбачена п.7.1.1. та 7.1.2 підлягає сплаті замовником:

- за підготовку відзиву - до 04 лютого 2021р;

- за підготовку заперечень - протягом п`яти днів з дати отримання замовником або виконавцем відповіді на відзив;

- за участь в судових засіданнях - протягом п`яти днів з дати проведення судового засідання;

2) акт №001 від 01.03.2021 про прийняття замовником наданих виконавцем за договором №К-21/0202-01 про надання правової допомоги на суму 10000,00 грн (т.4, а.с.66);

3) виписка з рахунку про перерахування 10000,00 грн за надання правової допомоги за договором №К-21/0202-01 (т. 3, а.с.177);

4) платіжні доручення про сплату за надання правової допомоги за договором №к-21/0202-01 від 02.02.2021: №1461 від 06.05.2021 на суму 1500,00 грн, №1439 від 12.04.2021 та 1488 від 04.06.2021 на суму 1500,00 грн., 1488 від 09.06.2021 на суму 1500,00 грн.

Згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 09.06.2021 за надані на виконання п.7.1.1. Договору послуги замовником сплачено:

1) За вивчення позовної заяви та доданих до неї документів, аналіз судової практики у аналогічних правовідносинах, підготовку відзиву на позовну заяву - 10000,00 грн;

2) За надання усних консультацій, вивчення відповідей на відзиви надані позивачем щодо відзивів ТОВ «ГРАНД ІНВЕСТ СЕРВІС», Департаменту інфраструктури та Южноукраїнської міської ради - 5000,00 грн;

3) За участь у судових засіданнях 6000,00 грн.

Витрати відповідача 1 підтверджено належними доказами.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.06.2021 у справі№ 915/2163/19 з Миколаївської обласної прокуратури стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Інвест Сервіс" 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які складаються з витрат на оплату послуг з вивчення позовної заяви та доданих до неї документів, підготовку відзиву на позовну заяву в сумі 10000,00 грн та участь представника відповідача 1 у трьох судових засіданнях по 1500,00 грн за кожне.

Представник відповідача 1 просить суд стягнути з Миколаївської обласної прокуратури на користь ТОВ «ГРАНД ІНВЕСТ СЕРВІС» витрати на професійну правничу допомогу, що складаються з 6500,00 грн, які не розподілено під час ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги надані відповідачем 1 докази, на підставі п.2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати відповідача 1 по оплаті витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн слід покласти на Миколаївську обласну прокуратуру, як розпорядника коштів.

При цьому, заперечення прокурора щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу та зменшення їх розміру суд відхиляє, оскільки жодних доказів або аргументів на підтвердження завищення адвокатом вартості години роботи та часу для підготовки процесуальних документів прокурором суду надано не було.

За приписами частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись ст. 129, 238-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Миколаївської обласної прокуратури (, 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Спаська, будинок 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Інвест Сервіс" (вул. Пушкінська, 21, п. №2, м. Київ, 01004, ) 6500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

3.Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

4.Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

особа, яка звернулась до суду за захистом інтересів держави: Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області (вул. Івана Виговського, 18, м. Первомайськ, 55213)

відповідачі:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Інвест Сервіс" (вул. Пушкінська, 21, п. №2, м. Київ, 01004, );

2.Департамент інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, );

3.Южноукраїнська міська рада (вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002, ).

Повний текст судового рішення складено і підписано суддею 29.06.2021.

Суддя В.О. Ржепецький