ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.06.2021м. ДніпроСправа № 904/6033/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.
за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): не з`явився;
від відповідача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) (заявника): не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (м. Дніпро)
про ухвалення додаткового рішення
у справі:
за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (м. Маріуполь Донецької області)
до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (м. Дніпро)
про стягнення неустойки за договором поставки № 981 від 24.04.2017 у загальному розмірі 1424 640 грн. 00 коп.
за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (м.Дніпро)
до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (м. Маріуполь Донецької області)
про стягнення заборгованості за договором поставки № 981 від 24.04.2017 у загальному розмірі 5 829 017 грн. 30 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову від 22.03.2021)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (далі - відповідач) неустойку за договором поставки № 981 від 24.04.2017 у загальному розмірі 1 424 640 грн. 00 коп.
Також, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 21 369 грн. 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 189 грн. 65 коп.
У подальшому до суду надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про стягнення заборгованості за договором поставки №981 від 24.04.2017 у загальному розмірі 5 829 017 грн. 30 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову від 22.03.2021).
Ціна зустрічного позову складалася з наступних сум:
- 5 088 000 грн. 00 коп. - основний борг;
- 346 527 грн. 87 коп. - пеня, розрахована за загальний період з 19.08.2020 по 22.03.2021;
- 308 484 грн. 74 коп. - інфляційні втрати, розраховані за загальний період з 19.08.2020 по 22.03.2021 з вересня 2020 року по лютий 2021 року;
- 86 004 грн. 69 коп. - 3% річних, розраховані за загальний період з 19.08.2020 по 22.03.2021.
Також, позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 87 435 грн. 26 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 150 000 грн. 00 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" 407 040 грн. 00 коп. неустойки, 6 105 грн. 60 коп. частину витрат по сплаті судового збору, в задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовлено;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" 5 088 000 грн. 00 коп. основного боргу, 346 527 грн. 87 коп. пені, 308 484 грн. 74 коп. інфляційних втрат, 86 004 грн. 68 коп. 3% річних та 87 435 грн. 26 коп. витрат по сплаті судового збору, в задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Крім того, судом, в порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами, шляхом зарахування первісних вимог Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" 407 040 грн. 00 коп. неустойки, 6 105 грн. 60 коп. - частину витрат по сплаті судового збору в рахунок погашення зустрічних вимог Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про стягнення 5 088 000 грн. 00 коп. основного боргу, 346 527 грн. 87 коп. пені, 308 484 грн. 74 коп. інфляційних втрат, 86 004 грн. 68 коп. 3% річних та 87 435 грн. 26 коп. - витрат по сплаті судового збору. Ухвалено після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" 5 088 000 грн. 00 коп. основного боргу, 247 972 грн. 61 коп. частину інфляційних втрат, 86 004 грн. 68 коп. 3% річних та 81 329 грн. 66 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Від позивача за зустрічним позовом надійшла заява (вх. суду № 27595/21 від 03.06.2021), в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 904/6033/20 та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" на свою користь витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Під час розгляду справи відповідачем за зустрічним позовом було подано клопотання (вх. суду № 62444/20 від 30.12.2020), у якому він просив суд, при розгляді питання про стягнення судових витрат, врахувати наступні заперечення щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу:

- з умов договору про надання правової допомоги № 1911/1 від 19.11.2020, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Абсолют" та Приватним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш" вбачається, що предметом даного договору (пункт 1.1. договору) є надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором та замовленнях клієнта, пов`язаних із супроводженням розгляду судової справи № 904/6033/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" про стягнення неустойки, проте, у той же час, ані пунктом 1.1. договору, ані пунктом 1.2. вказаного договору не передбачено супроводження зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш";

- у пункті 3.1. договору вказано, що адвокатське об`єднання може видавати ордер, однак, ордер, копія якого долучена до матеріалів справи серії АЕ № 1044629 від 20.11.2020 виданий не адвокатським об`єднанням, а адвокатом Варган А.О. особисто, крім того, в ордері не відображено, що договір, вказаний в ньому (б/н від 20.11.2020) укладений не з особою, якій надається правова допомога;

- по своїй суті, зустрічний позов не містить складних юридичних конструкцій, предметом позову є стягнення заборгованості щодо поставки обладнання за двома видатковими накладними в межах одного господарського договору, тобто з юридичної точки зору, зустрічний позов не є складним та не вимагає якоїсь спеціальної та довготривалої підготовки адвоката (на відміну від позовів, предметом яких, наприклад, може бути стягнення збитків, шкоди, або правовідносини, ускладнені іноземним елементом тощо), те ж саме й стосується інших документів по суті справи (відзив на первісний позов, відповідь на відзив);

- ціна послуг адвокатського об`єднання є необґрунтовано завищеною, не наведено жодного принципу ціноутворення (наприклад, формування ціни на правничі послуги АО "Всеукраїнська правова допомога" здійснюється виходячи з розрахунку 25% (чи іншого відсоткового відношення) від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", що в цілому відповідає рекомендаціям Національної асоціації адвокатів України та рад регіонів щодо рекомендованих ставок на послуги з надання адвокатами правової допомоги);

- відповідач за зустрічним позовом зазначає, що середня ціна по місту Дніпро складає фіксовану ціну від 10 000 грн. 00 коп. або 8 000 грн. 00 коп. + 1 500 грн. 00 коп. за кожну участь адвоката у судовому засіданні, тоді як ціна Адвокатського об`єднання "Абсолют" за ведення нескладної господарської справи становить майже в 15 разів більше середньої ціни.

Крім того, від відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання (вх. суду №28462/21 від 08.06.2021), в якому він просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які заявлені Приватним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш", до суми 15 000 грн. 00 коп., посилаючись на таке:

- більшість судових засідань у справі проводились в режимі відеоконференції за клопотанням позивача за зустрічним позовом, так, зокрема, в системі EasyCon доступні до перегляду наступні протоколи, в яких зафіксована тривалість судових засідань, наприклад: протокол відеоконференції № 261395 від 15.04.2021, фактична тривалість якого 14 хвилин, а заявником у акті приймання-передачі наданих юридичних послуг (далі - акт) зазначено - 7 годин; протокол відеоконференції № 278375 від 29.04.2021, фактична тривалість якого 25 хвилин, а заявником у акті зазначено - 6 годин; протокол відеоконференції № 286488 від 13.05.2021, фактична тривалість якого 19 хвилин, а заявником у акті зазначено - 5 годин; протокол відеоконференції № 300479 від 26.05.2021, фактична тривалість якого 57 хвилин, а заявником у акті зазначено - 6 годин; протокол відеоконференції № 304686 від 31.05.2021, фактична тривалість якого 1 година 20 хвилин, а заявником у акті зазначено - 6 годин;

- позивачем за зустрічним позовом надано до суду акт приймання-передачі наданих юридичних послуг № 5310521 від 31.05.2021, з якого вбачається те, що адвокатським об`єднанням вказана кількість годин, що не відповідає фактично затраченому часу адвокатом/адвокатами відповідно до протоколів судових засідань, підтверджується те, що час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), є значно завищеним;

- загальна вартість послуг, наданих для ПрАТ "Дніпрополімермаш" визначена у фіксованому розмірі - 150 000 грн. 00 коп., проте договір про надання правової допомоги №1911/1 від 19.11.2020 не містить жодного принципу ціноутворення, ціна, вказана в договорі, не містить належного обґрунтування;

- позивачем за зустрічним позовом не було дотримано вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України при заявлені до стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 150 000 грн. 00 коп., що є підставою для її зменшення.

Частиною 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 03.06.2021 по 14.06.2021 включно, ухвалою суду від 15.06.2021 заяву позивача за зустрічним позовом було прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 25.06.2021.

Від відповідача за зустрічним позовом засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 30822/21), в якому він просить суд здійснювати розгляд заяви позивача за зустрічним позовом про ухвалення додаткового рішення без участі представника ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", а також, до вказаного клопотання ним додано клопотання про зменшення заявленого розміру судових витрат, яке вже було надіслано до суду (вх. суду №28462/21 від 08.06.2021).

Зважаючи на скорочені строки розгляду заяви, судом було додатково повідомлено позивача (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача (позивача за зустрічним позовом) про день, час та місце розгляду даної заяви, шляхом направлення телефонограм, які були отримані їх представниками - 18.06.2021 (а.с. 234 у томі 3).

Представники позивача (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача (позивача за зустрічним позовом) у судове засідання 25.06.2021 не з`явились, при цьому судом враховано клопотання відповідача за первісним позовом про розгляд заяви без його участі, яке було задоволено судом..

Суд відзначає, що позивач за зустрічним позовом про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, оскільки 18.06.2021 отримав телефонограму, що відповідно до частин 6, 9 статті 120 Господарського процесуального кодексу України є належним повідомленням про день, час та місце судового засідання (постанова Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 910/7819/18).

Учасники судового провадження, безвідносно до отримання/неотримання поштової кореспонденції, в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України", рішенні від 26.04.2007 по справі "Олександр Шевченко проти України", рішенні від 14.10.2003 по справі "Трух проти України".

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 910/5187/19, від 24.03.2020 у справі 904/1975/19.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення позивача за зустрічним позовом про розгляд даної справи (заяви) судом, що підтверджується направленням ухвал суду на всі відомі суду адреси та засоби зв`язку з ним.

При цьому, згідно з приписами частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви позивача за зустрічним позовом, суд позбавлений можливості відкласти її розгляд на іншу дату.

Отже, враховуючи скорочений строк на розгляд заяви про розподіл судових витрат, а також достатність доказів для розгляду заяви позивача за зустрічним позовом за відсутності представників позивача (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні, суд вважає за доцільне провести розгляд заяви позивача за зустрічним позовом про ухвалення додаткового рішення без участі представників сторін, оскільки така неявка відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає такому розгляду.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" 407 040 грн. 00 коп. неустойки, 6 105 грн. 60 коп. частину витрат по сплаті судового збору, в задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовлено;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" 5 088 000 грн. 00 коп. основного боргу, 346 527 грн. 87 коп. пені, 308 484 грн. 74 коп. інфляційних втрат, 86 004 грн. 68 коп. 3% річних та 87 435 грн. 26 коп. витрат по сплаті судового збору, в задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Крім того, судом, в порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами, шляхом зарахування первісних вимог Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" 407 040 грн. 00 коп. неустойки, 6 105 грн. 60 коп. - частину витрат по сплаті судового збору в рахунок погашення зустрічних вимог Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про стягнення 5 088 000 грн. 00 коп. основного боргу, 346 527 грн. 87 коп. пені, 308 484 грн. 74 коп. інфляційних втрат, 86 004 грн. 68 коп. 3% річних та 87 435 грн. 26 коп. - витрат по сплаті судового збору. Ухвалено після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" 5 088 000 грн. 00 коп. основного боргу, 247 972 грн. 61 коп. частину інфляційних втрат, 86 004 грн. 68 коп. 3% річних та 81 329 грн. 66 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до вказаних положень, позивач у зустрічній позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В подальшому, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, позивач за зустрічним позовом звернувся до суду із заявою, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" на свою користь витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Вказана заява обґрунтована тим, що з метою надання правової допомоги щодо ведення справи № 904/6033/20 між Адвокатським об`єднанням "Абсолют" та Приватним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш" було укладено договір про надання правової допомоги №1911/1 від 19.11.2020, на виконання якого були надані послуги, що були прийняті та оплачені позивачем за зустрічним позовом згідно з платіжним дорученням № 4794 від 20.11.23020 на суму 150 000 грн. 00 коп.

З приводу вказаної заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо);

- такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, порядок розподілу судових витрат судом визначений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, частина 8 якої передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, позивачем за зустрічним позовом після ухвалення рішення по суті позовних вимог, подано заяву, в якій він просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 150 000 грн. 00 коп.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2020 між Адвокатським об`єднанням "Абсолют" (далі - адвокатське об`єднання) та Приватним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш" (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги №1911/1 (далі - договір, а.с.169-170 у томі 1), пунктом 1.1. якого передбачено, що предметом договору є надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором та замовленнями клієнта, пов`язаних із супроводження розгляду судової справи № 904/6033/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" про стягнення неустойки.

Згідно з пунктом 1.2. договору надання юридичних послуг адвокатським об`єднанням із супроводження розгляду судової справи № 904/6033/20 може включати (в тому числі, але не виключно):

- аналіз отриманих документів та чинного законодавства, що стосуються спірних взаємовідносин;

- розробка плану заходів та підготовка юридичних висновків;

- підготовка документів, необхідних для захисту та представництва інтересів клієнта до розгляду спору в судовому порядку: запити, заяви, повідомлення, позовні заяви, заперечення, скарги тощо;

- повний супровід судового процесу по справі № 904/6033/20 у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції;

- підготовка процесуальних документів, необхідних для захисту та представництва інтересів клієнта в судовому процесі;

- представництво інтересів клієнта в судових інстанціях у судових засіданнях всіх інстанцій від імені та в інтересах клієнта;

- виконання інших дій, що випливають зі змісту замовлення клієнта та зазначених послуг, що надаються.

Пунктом 1.3. передбачено, що відповідно до договору, укладеного відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правову допомогу у статусі представника (захисника) клієнта, а клієнт зобов`язується сплачувати адвокатському об`єднанню винагороду за надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4.4. договору по закінченню надання послуг, між клієнтом та адвокатським об`єднанням укладається акт приймання-передачі наданих юридичних послуг, яким визначається повний перелік та об`єм наданих послуг. У випадку відсутності у клієнта зауважень, акт підписується клієнтом протягом 3 робочих днів з дня його отримання від адвокатського об`єднання. У випадку наявності у клієнта зауважень до наданого акту, такий акт приймання-передачі наданих юридичних послуг повертається клієнтом на доопрацювання.

Як вбачається із наданого акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №5310521 від 31.05.2021 (а.с.211-212 у томі 3), сторони підписали вказаний акт про те, що Адвокатське об`єднання "Абсолют" (адвокатське об`єднання, виконавець) передало, а Приватне акціонерне товариство "Дніпрополімермаш" (клієнт, замовник) прийняло наступні послуги:

1) аналіз позовної заяви (3 години);

2) аналіз судової практики (4 години);

3) розробка плану заходів та підготовка юридичних висновку (6 годин);

4) підготовка відзиву, направлення іншій стороні і подача до суду (8 годин);

5) підготовка зустрічного позову направлення іншій стороні і подача до суду (8 годин);

6) підготовка відповіді на зустрічний позов, направлення іншій стороні і подача до суду (6 годин);

7) підготовка заперечень на відповідь на відзив, направлення іншій стороні і подача до суду (6 годин);

8) підготовка заяви про збільшення позовних вимог, направлення іншій стороні і подача до суду (8 годин);

9) підготовка заперечень проти клопотання про призначення судової експертизи, направлення іншій стороні і подача до суду (16 годин);

10) підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи в суді та ознайомлення з матеріалами справи в суді (2,5 годин);

11) підготовка заяви про залучення документів, направлення іншій стороні і подача до суду (6 годин);

12) підготовка і прийняття участі у підготовчому судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області 09.12.2021 одного представника (7 годин);

13) підготовка і прийняття участі у підготовчому судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області 23.03.2021 двох представників (6 годин);

14) підготовка і прийняття участі у підготовчому судовому засіданні в

Господарському суді Дніпропетровської області 31.03.2021 одного представника (6 годин);

15) підготовка і прийняття участі у підготовчому судовому засіданні в

Господарському суді Дніпропетровської області 15.04.2021 двох представників (7 годин);

16) підготовка і прийняття участі у підготовчому судовому засіданні в

Господарському суді Дніпропетровської області 29.04.2021 одного представника (6 годин);

17) підготовка і прийняття участі в підготовчому судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області 13.05.2021 двох представників (5 годин);

18) підготовка і прийняття участі в судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області 26.05.2021 двох представників (6 годин);

19) підготовка і прийняття участі в судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області 31.05.2021 двох представників (6 годин).

Загальна кількість часу надання послуг 122,5 годин.

У вказаному акті визначено, що загальна вартість послуг визначена сторонами у пункті 4.2. договору про надання правової допомоги № 1911/1 від 19.11.2020, не залежить від переліку наданих послуг та складає 150 000 грн. 00 коп.

Період надання послуг: з 20.11.2020 по 31.05.2021.

Відповідно до акту юридичні послуги надані виконавцем у повному обсязі та належним чином.

Зазначені докази подані суду в межах строків, визначених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4.1. договору за надання юридичної допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар.

Вартість наданих адвокатським об`єднанням юридичних послуг, зазначених у пункті 1.2. договору становить 150 000 грн. 00 коп. (пункт 4.2. договору).

За умовами пункту 4.3. послуги адвокатського об`єднання сплачуються клієнтом у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на зазначений у реквізитах рахунок адвокатського об`єднання протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку.

На підтвердження оплати позивачем наданих адвокатом послуг до зустрічної позовної заяви долучений рахунок-фактура № 20112001 від 20.11.2020 на суму 150 000 грн. 00 коп. (а.с. 173 у томі 1) та платіжне доручення № 4794 від 20.11.2020 на суму 150 000 грн. 00 коп. (а.с. 174 у томі 1).

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та документи, на підставі яких позивач за зустрічним позовом просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є явно завищеним, оскільки становить 150 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- зазначений заявником час надання юридичних послуг, який зазначений в акті приймання-передачі надання юридичних послуг від 31.05.2021 не відповідає фактично витраченому часу щодо, зокрема: 1) підготовки позовної заяви (пункти 1, 2, 3 в акті), оскільки, фактично вказані у перелічених пунктах акту послуги є складовими підготовки зустрічної позовної заяви, який у сукупності становить 13 годин, що є явно завищеним; 2) підготовки заяви про збільшення розміру позовних вимог, її направлення та подача до суду (пункт 8 в акті) - 8 годин, що є явно завищеним часом, оскільки, фактично, у заяві про збільшення розміру позовних вимог було збільшено період нарахування заявлених до стягнення пені та 3% річних та нараховано інфляційні втрати, при цьому, розрахунки не є складними; 3) підготовка заперечень проти клопотання про призначення експертизи, її направлення стороні та подача до суду (пункт 9 акту) - 16 годин, що є явно завищеним, виходячи зі складності вказаної процесуальної дії та змісту відповідних заперечень; 4) участі у судових засіданнях, так більшість судових засідань у справі проводились в режимі відеоконференції за клопотанням заявника в системі EasyCon, за відомостями якої доступні до перегляду наступні протоколи, в яких зафіксована тривалість судових засідань, наприклад: протокол відеоконференції № 261395 від 15.04.2021, фактична тривалість якого 14 хвилин, а заявником у акті приймання-передачі наданих юридичних послуг (далі - акт) зазначено - 7 годин; протокол відеоконференції № 278375 від 29.04.2021, фактична тривалість якого 25 хвилин, а заявником у акті зазначено - 6 годин; протокол відеоконференції № 286488 від 13.05.2021, фактична тривалість якого 19 хвилин, а заявником у акті зазначено - 5 годин; протокол відеоконференції № 300479 від 26.05.2021, фактична тривалість якого 57 хвилин, а заявником у акті зазначено - 6 годин; протокол відеоконференції № 304686 від 31.05.2021, фактична тривалість якого 1 година 20 хвилин, а заявником у акті зазначено - 6 годин. Інші види послуг також містять досить завищений час на їх вчинення.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті від 31.05.2021 (а.с.211-212 в томі 3), суд відзначає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає 40 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ідентифікаційний код 00191129) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (49033, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 147; ідентифікаційний код 00218615) 40 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 29.06.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко