ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2021м. ДніпроСправа № 915/651/20

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Державної установи Широківський виправний центр №75 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича

у справі

за позовом Державної установи Широківський виправний центр №75, с. Водяне, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство Золотий колос, м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 864 000 грн., пені у розмірі 702612,82 грн., 3% річних у розмірі 88 924,93 грн. та інфляційної складової у розмірі 109238,38 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача (заявника): Горовенко Л.М. довіреність вих. № 75/10-1454 від 18.05.2021;

від відповідча: не з`явився

від приватного виконавця: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Державна установа "Широківський виправний центр №75" звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство Золотий колос про стягнення 4641901,86 грн. з яких: 3864000 грн. сума основного боргу, 654 656,88 грн. пеня, 107281,58 грн. 3% річних, 77704,74 грн. втрати від інфляції.

Рішенням суду від 13.10.2020 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство Золотий колос на користь Державної установи Широківський виправний центр №75 суму основної заборгованості у розмірі 3 864 000 грн., пеню у розмірі 563 083,63 грн., 3% річних у розмірі 88 788,70 грн., інфляційну складову у розмірі 109 238,38 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 69 376,66 грн.

На виконання вказаного рішення, 06.11.2020 видано судовий наказ.

На адресу суду, 08.06.2021 надійшла скарга Державної установи Широківський виправний центр №75 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича. Скаржник просить суд:

- визнати неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича, прийняте у формі повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.06.2021;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі № 915/651/20.

Ухвалою суду від 10.06.2021 прийнято скаргу Державної установи Широківський виправний центр №75 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича та призначити її до розгляду у судовому засіданні на 24.06.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СКАРЖНИКА.

В обґрунтування поданої скарги стягувач послався на такі обставини.

Стягувач зазначив, що звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі №915/651/20.

Приватним виконавцем, 01.06.2021 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вказане повідомлення обґрунтоване тим, що, згідно з пунктом 4 частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачами за якими є держава, державні органи.

Скаржник наполягає на тому, що Державна установа "Широківський виправний центр №75" не є державним органом в розумінні пункту 4 частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРИВАТНОГО ВИКОНАВЦЯ.

Приватний виконавець заперечив проти задоволення скарги стягувача за таких обставин.

Приватний виконавець зазначив, що на його адресу, 01.06.2021 надійшла заява Державної установи Широківський виправний центр №75 про примусове виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 по справі №915/651/20.

Стягувачем за вищевказаним виконавчим документом є Державна установа «Широківський виправний центр № 75», ідентифікаційний код: 14316876.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міністерство юстиції України, ідентифікаційний код: 00015622 є:

- центральним чи місцевим органом виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа (Державна установа «Широківський виправний центр № 75», ідентифікаційний код: 14316876) публічного права або який здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі;

- єдиним засновником (учасником) Державної установи «Широківський виправний центр № 75», ідентифікаційний код: 14316876.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачами за якими є держава, державні органи.

Це, за твердженням приватного виконавця, унеможливлювало відкриття ним виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 по справі № 915/651/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Золотий колос» на користь Державної установи «Широківський виправний центр №75» заборгованості.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ БОРЖНИКА.

Представник стягувача в судове засідання з розгляду скарги не з`явився, письмово викладеної правової позиції щодо скарги на дії державного виконавця не надав.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ ВИКОНАВЧОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Представник Державної установи «Широківський виправний центр №75» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі №915/651/20.

Приватним виконавцем, 01.06.2021 було винесено повідомлення № 01-29/6083 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вказане повідомлення обґрунтоване тим, що, згідно з пунктом 4 частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачами за якими є держава, державні органи.

Згідно із статтями 129, 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційний Суд України у пунктах 2 та 3 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статей 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно частин 1, 2 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження", крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Правовий аналіз наведених законодавчих положень дає підстави дійти висновку, що приватному виконавцю не заборонено вчиняти виконавчі дії на користь державних підприємств та органів місцевого самоврядування.

Такий самий правовий висновок викладений в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у справі № 914/2583/15 та від 11 вересня 2018 року у справі № 914/1754/17 .

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження", приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у випадках, передбачених законом.

З огляду на те, що Державна установа "Широківський виправний центр №75" не є державним органом в розумінні пункту 4 частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», у приватного виконавця були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на пункт 4 частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

А отже, вимога скаржника про визнання неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича, прийнятого у формі повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.06.2021, - є обґрунтованою.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі №915/651/20 слід зазначити про таке.

Відповідно до положень статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Як зазначено вище, виконавчий документ був повернутий стягувачу. Для вчинення приватним виконавцем дій з відкриття виконавчого провадження останньому мають бути надані усі необхідні документи, встановлені ЗУ "Про виконавче провадження". Насамперед - виконавчий документ.

А отже, з огляду на положення статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", вчиненню приватним виконавцем дій з відкриття виконавчого провадження мають передувати дії стягувача з повторного звернення до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 та ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" відкриття виконавчого провадження - це виконавча дія, яку має право вчиняти лише державний виконавець, а суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Станом на день розгляду скарги, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович ще не має зобов`язання вчиняти дії з відкриття виконавчого провадження, і ще не вчинив з цього приводу жодних дій та не припустився бездіяльності, які б порушували права чи законні інтереси скаржника. Відповідно, порушення прав чи законних інтересів скаржника не відбулось, і те, що таке порушення відбудеться - є припущенням.

Тому, вимога скаржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі №915/651/20 - є необґрунтованою.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СКАРГИ.

За результатами розгляду скарги Державної установи Широківський виправний центр №75 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича суд дійшов висновку, що вказану скаргу слід задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича, прийняте у формі повідомлення від 01.06.2021 про повернення наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі № 915/651/20 стягувачу без прийняття до виконання.

У задоволенні вимог скаржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі №915/651/20 - слід відмовити.

Керуючись нормами Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державної установи Широківський виправний центр №75 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича, прийняте у формі повідомлення від 01.06.2021 про повернення наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі № 915/651/20 стягувачу без прийняття до виконання.

Відмовити у задоволенні вимог скаржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 06.11.2020 у справі №915/651/20.

Ухвала набирає законної сили 24.06.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 25.06.2021.

Суддя М.О. Ніколенко