ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 Справа № 914/933/21

місто Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Свитязь - Транс», м. Львів,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», м. Київ,

про стягнення 180000,00грн.

Суддя Щигельська О.І.

Представники сторін не викликались

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд» не здійснювалось.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свитязь - Транс» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 180000,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 15.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 914/933/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

Згідно відомостей офіційного сайту АТ «Укрпошта», копія ухвали суду від 15.04.2021, надіслана на адресу місцезнаходження Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда , будинок 4, корпус 6А, відправлення вручено 26.04.2021.

Заперечень від відповідача проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження у встановлений чинним процесуальним законом строк не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття даного судового провадження, стосовно заявлених вимог не заперечив, доказів на спростування викладених позивачем обставин, відзиву чи письмових пояснень не подав.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

У позовній заяві стверджується, що 30.10.2020 ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz GLE 250D 4МАТІС», д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальні збитки. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2020 у справі № 462/6985/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

В зв`язку з тим, що цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.» ТзОВ «Свитязь-Транс» звернулось до відповідача з заявою про виплату відшкодування, однак ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." відмовило у виплаті відшкодування.

Зазначене зумовило звернення до суду із відповідним позовом про відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 180000,00 грн.

Аргументи відповідача

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

30.10.2020 у м. Львів, вул. Рудненська, буд. 8, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Mercedes-Benz GLE 250D 4МАТІС», д.н.з НОМЕР_2 .

Як вбачається з поданих позивачем документів, згідно з Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 250D 4МАТІС», д.н.з НОМЕР_2 є ТзОВ «Свитязь-Транс».

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2020 у справі № 462/6985/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 107132268 та договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №1202-LSHPPAP.

Генеральному директору ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» 10.11.2020 позивачем направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду яка сталася 30.10.2020 року.

Листом від 12.11.2020 ТзДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." просило надати пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб Mersedes-Benz GLE 250D 4 MATIC, д.н.з. НОМЕР_4 для огляду експертом.

10.11.2020 позивачем повідомлено відповідача, що огляд пошкоджень автомобіля відбудеться 24.11.2020 за участю судового експерта.

07.12.2020 ТзОВ «Свитязь-Транс» відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цівільної відповідальності власників транспортних засобів» звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування.

ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» листом вих.№51-0577 від 26.01.2021 повідомлено ТзОВ «Свитязь-Транс» про відсутність правових підстав щодо виплати страхового відшкодування. Зазначене обґрунтовано тим, що проаналізувавши надане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу ВР № 719452 від 07.09.2020 вбачається, що вантажність транспортирного засобу «Volkswagen LT 35» державний номер НОМЕР_1 складає - 1.35 тонн, тобто даний транспортний засіб є вантажним. А відповідно до п. 2.1.4.5. Договору, страховик не здійснює виплату страхового відшкодування відносно шкоди при ДТП спричиненої за участю зазначеного в цьому Договорі забезпеченого транспортного засобу, який відноситься до автомобілів інших, ніж легкові автомобілі (Тип ТЗ В1, В2, ВЗ, В4) згідно класифікацією Типів ТЗ, наведеною у пункті 1.2. Договору.

До позовної заяви позивачем долучено висновок експертного автотоварозначого дослідження № 164/20 від 17.12.2020, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mersedes-Benz GLE 250D 4 MATIC, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , внаслідок пошкодження у ДТП 30.10.2020 року, у цінах станом на момент огляду 18.11.2020 року становить 225931,91 грн.

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 10732268 за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Страхова сума (ліміт відповідальності за шкоду майну), згідно п. 1.5. Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1202-LSНРРАР становить 50 000,00 грн.

Відшкодування шкоди відповідачем не проведено.

Зазначене зумовило звернення ТзОВ «Свитязь-Транс» до суду з позовом про стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 180000,00грн. Позивач також просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладені сторонами поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 107132268 (строком дії з 02.03.2020 до 01.03.2021) та договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №1202-LSHPPAP (строком дії з 02.03.2020 до 01.03.2021) є договорами страхування.

Згідно зі ст. 979, п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Його предметом можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

У вказаних договорах страховиком є ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», а страхувальником ОСОБА_1 .

У ст. 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Так, згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У п.п. 10.1, 10.2 ст. 10 вказаного Закону визначено, що укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі договір міжнародного страхування). Внутрішні договори страхування діють виключно на території України.

Згідно з п.п. 14.1, 14.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Окрім того, у п.17.1 ст.17 Закону встановлено, що страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік.

Як зазначено вище, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen LT35» державний номер НОМЕР_1 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 107132268.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №1202-LSHPPAP.

У відповідності до ст. 983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Суд звертає увагу на ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з п.п. 2, 3 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик, серед іншого, зобов`язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Як визначено ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У ст. 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п.п. 1.1, 1.4, 1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», автомобіль «Volkswagen LT 35» державний номер НОМЕР_1 є застрахованим транспортним засобом оскільки він зазначений в полісі № 107132268 та договорі добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №1202-LSHPPAP та в момент дорожньо-транспортної пригоди ним керував ОСОБА_1 особа, відповідальність якої застрахована, оскільки він визначений у вказаних договорах як страхувальник.

Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, що трапилась 30.10.2020 у м. Львів, вул. Рудненська, буд. 8, є страховим випадком, а ТОВ «Свитязь-Транс» - особою, яка має право на отримання відповідної страхової виплати, внаслідок його настання.

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), визначені п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом не встановлено.

У п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до висновку експертного автотоварозначого дослідження № 164/20 від 17.12.2020, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mersedes-Benz GLE 250D 4 MATIC, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , внаслідок пошкодження у ДТП 30.10.2020 року, у цінах станом на момент огляду 18.11.2020 року становить 225931,91 грн. Зазначене відповідачем не заперечено та не спростовано.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань із виплати страхового відшкодування . Відтак, позовна вимога про стягнення 180000,00грн. матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження позовних вимог щодо стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ТзОВ «Свитязь-Транс» матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 180000,00 грн. яка підлягає до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 2700,00 грн. покладається на відповідача в повному обсязі.

У позовній заяві ТОВ «Свитязь-Транс» наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, серед яких 2700,00грн. судового збору та 20000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд звертає увагу на таке.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, до позовної заяви ТОВ «Святязь-Транс» долучено копію договору №0015-ц про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.02.2021, укладеного ним з адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч», за яким клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, визначених даним Договором та додатками до нього (п. 1.1.)

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг та порядок розрахунків сторони передбачають в додатках до цього договору.

Згідно з Додатком № 1 до договору № 0015-ц плата за надані адвокатським об`єднанням послуги на виконання Договору про надання правової допомоги становить 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень за 1 (одну) годину роботи.

До позовної заяви також долучено копію підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого їх печатками Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги від 29.03.2021.

Серед дій, вчинених адвокатом на виконання умов договору, зазначено:

1. Консультації: консультація замовника щодо порядку та строків надання правничої допомоги адвокатом по стягненню грошових коштів з відповідача; Консультація замовника щодо перспективності пред`явлення позову (кількість годин - 1, вартість - 2500,00 грн.);

2. Підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує замовник, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; аналіз судової практики (кількість годин - 2, вартість - 5000,00 грн.);

3. Підготовки та подання позовної заяви в суд: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та складення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; складання розрахунку судових витрат, які були понесені; написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують; копіювання та додавання до позовної заяви копії всіх документів та доказів на підтвердження позовних вимог; копіювання позовної заяви та всіх документів, що до неї додаються, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; надсилання, засобами поштового зв`язку, позовної заяви з доданими до неї документами в суд, відповідачу та третій особі. (кількість годин - 5, вартість - 125000,00 грн.).

Також позивачем подано копію рахунку фактури № 29-03/01 від 29.03.2021 та копію платіжного доручення № 1915 від 29.03.2021, яким підтверджується оплата ТОВ «Свитязь-Транс» 20000,00грн. на користь адвокатського об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» згідно договору про надання професійної правничої допомоги № 0015-ц від 04.02.2021.

На підтвердження повноважень адвоката Коневалика Андрія Васильовича долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 002040 від 20.11.2020 та оригінал ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1068267 від 31.03.2021.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як встановлено ч.4 ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, також покладаються на відповідача.

Беручи до уваги встановлені ч.4 ст.126 ГПК України критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката та за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд приходить до висновку, що 20000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, слід також покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»(04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВИТЯЗЬ-ТРАНС» (79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Федьковича, будинок 27, квартира 2; ідентифікаційний код 30162644) 180000,00грн. матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, 2700,00 грн. судового збору та 20000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 24.06.2021

Суддя О.І. Щигельська