СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Справа № 905/732/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Овчаренко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», м. Київ (вх. № 1552 Д)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2021 (суддя Зекунов Е.В.)

у справі № 905/732/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», м. Київ

до Фермерського господарства «Армада-Д», с. Богородичне Донецької області

про стягнення 223 448,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Фермерського господарства «Армада-Д» штрафних санкцій за договором поставки № АП-15-0019 від 19.03.2018, договором поставки № АП-15-0020 від 19.03.2018, договором поставки № АП-15-0020 від 13.03.2019, додатковим договором № АП-15-0020ДС1 від 13.05.2019 до Договору поставки № АП-15-0020 від 13.03.2019 за відповідні періоди у наступних сумах: пені в загальній сумі за всіма правочинами у розмірі 25 829,60 грн.; 40 відсотків річних в загальній сумі за всіма правочинами у розмірі 28 710,52 грн; 96 відсотків річних в загальній сумі за всіма правочинами у розмірі 7 598,48 грн.; штрафу у розмірі 161 310,13 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» та Фермерським господарством «Армада-Д» договорів поставки № АП-15-0019 від 19.03.2018, № АП-15-0020 від 19.03.2018, № АП-15-0020 від 13.03.2019, додаткового договору № АП-15-0020ДС1 від 13.05.2019 до Договору поставки № АП-15-0020 від 13.03.2019 відповідно до умов яких позивачем передано у власність відповідачеві товар, визначений у договорах поставки, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити вказаний товар. Натомість, Фермерським господарством «Армада-Д» допущено прострочення оплати поставленого товару відповідно до графіку оплат, встановленого договорами, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» до Фермерського господарства «Армада-Д» про стягнення 223 448,73 грн. повернуто позивачу.

Ухвалу, із посиланням на положення п. 2 ч. 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, мотивовано наявністю правових підстав для повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг». Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог суперечить ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен з яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами. Судом зазначено про відсутність підстав для об`єднання в одній справі вимог про стягнення штрафних санкцій за чотирма договорами, оскільки ці вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21.

Апелянт наполягає, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права.

Посилаючись на ст.173 Господарського процесуального кодексу України, наголошує на наявності у позивача права об`єднання в одній позовній заяві кількох вимог. Вважає, що при зверненні з позовом не були порушені правила, встановлені статтею 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов базується на вимогах, що об`єднані однаковим суб`єктним складом сторін договорів, однаковим предметом договорів, однаковими підставами виникнення зобов`язання, одним і тим же способом захисту прав позивача. Правомірність об`єднання позовних вимог, які грунтуються на декількох однотипних договорах підтверджується практикою Верховного суду, згідно з якою об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Вказує, що раніше за подібних обставин позивач вже звертався до судів з аналогічним предметом позову у справах № 911/2979/19, №911/2046/20, № 907/27/20, №924/1073/19; позовні заяви були прийняті судом та по них винесені рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21; встановлено строк для подання Фермерським господарством «Армада-Д», с.Богородичне Донецької області відзиву на апеляційну скаргу; ухвалено Товариству з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» надати Східному апеляційному господарсько-му суду оригінал позовної заяви №101 від 16.04.2021 з доданими до неї документами, зі штампом вхідної кореспонденції господарського суду Донецької області (вх. № 8507/21 від 22.04.2021), яку було повернуто ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21 на "15" червня 2021 р. о 12:00 год.; явку представників учасників судового процесу визнано необов`язковою.

Східним апеляційним господарським судом отримано від позивача, на виконання ухвали суду від 24.05.2021, оригінал позовної заяви №101 від 16.04.2021 з доданими до неї документами, зі штампом вхідної кореспонденції господарського суду Донецької області (вх. № 8507/21 від 22.04.2021), яку було повернуто ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21.

Учасники справи не скористалися правом участі представника у судовому засіданні апеляційної інстанції, про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом надсилання ухвали суду на адреси, що містяться у справі та відповідають місцезнаходженню сторін, яке включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалу суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України, участь представника у судовому засіданні є правом учасника справи, а не його обов`язком.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 ГПК України).

Вивчивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу в межах наведених в ній вимог та доводів, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Bellet v. France», Європейським Судом з прав людини зазначено, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання законності повернення судом першої інстанції позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За змістом частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Вказаною нормою встановлені також правила об`єднання, зокрема, кількох позовних вимог в одній позовній заяві.

Випадки в яких не допускається об`єднання в одне провадження кількох позовних вимог визначені ч.ч.4,5 статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

Так, під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права.

Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає способи відновлення порушеного права.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, об`єднаними також можуть бути заяви, які пов`язані однорідними позовними вимогами. Однорідними можуть вважатися заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За положеннями статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені та штрафу) та відсотків річних за Договорами поставки № АП-15-0019 від 19.03.2018, № АП-15-0020 від 19.03.2018, № АП-15-0020 від 13.03.2019, додатковим договором № АП-15-0020ДС1 від 13.05.2019 до Договору поставки № АП-15-0020 від 13.03.2019, з яких виникли права та обов`язки сторін.

Звернення до суду обумовлено неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за аналогічними договорами поставки, пов`язане одним і тим же способом захисту прав і законних інтересів, обгрунтовується аналогічними доказами.

Виходячи з правової позиції Верховного суду, що викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18, від 31.10.2019 року у справі № 905/2043/18 об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Відповідно до ч. 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, доданим позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Отже, висновок суду про не пов`язаність доказів, доданих до позовної заяви, є передчасним.

Разом з цим, зазначаючи про відсутність підстав для об`єднання в одній справі вимог про стягнення сум за чотирма договорами, місцевим господарським судом не враховано положення частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України, яка надає суду право з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Отже, у разі, якщо суд першої інстанції дійде висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, він не позбавлений можливості роз`єднати позовні вимоги, однак це не є підставою для повернення позову.

Наведений висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 910/15326/18, від 10.04.2019 у справі № 905/2043/18.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

За результатами апеляційного провадження, Східним апеляційним господарським судом встановлено порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. ст. 271, 280 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21 та передання справи на розгляд до господарського суду Донецької області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/732/21 скасувати.

Справу №905/732/21 передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.06.2021

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук