УХВАЛА

м. Київ

23.06.2021Справа № 910/9907/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши заяву закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»

про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Заклад вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Алтея компані» та товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» про визнання недійсними договорів, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Алтея компані» та товариству з обмеженою відповідальністю «Офіс сервіс люкс» та будь-яким іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в заставу, іпотеку та оренду, у тому числі заборонити змінювати властивості вказаного майна, його вид, форму, якість комплектність, здійснювати його перебудову, поділ, тощо, щодо такого майна: нерухоме майно, зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю «Алтея компані», а саме: будівлі літ. «Н», блок «А», загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00

- накласти арешт на нерухоме майно, зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю «Алтея компані», а саме: будівлі літ. «Н», блок «А», загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Обґрунтовуючи мотиви заяви заявник зазначив, що вчинені відповідачами маніпуляції з оскаржуваним майном, яке, на його думку, належить позивачу, свідчать про вірогідність його подальшого перепродажу або руйнування. Такими маніпуляціями є продаж 18.02.2020 товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» спірного майна товариству з обмеженою відповідальністю «Алтея компані» та передача його в той же день останнім в іпотеку товариству з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс».

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оцінюючи наведені заявником доводів на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Сам факт продажу товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» спірного майна товариству з обмеженою відповідальністю «Алтея компані» та передача його в той же день останнім в іпотеку товариству з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» не є свідченням наявності намірів його перепродажу або руйнування.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна».

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 23.06.2021.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, протягом 10 днів з дня її підписання суддею.

Суддя С. А. Ковтун