РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.06.2021Справа № 910/2044/21

За позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімексім";

про стягнення 136 000 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Новікова К.Ю., уповноважена особа;

Від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімексім", в якому просить стягнути з відповідача 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконано рішення адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.02.2020 № 60/37-р/к у справі № 91/31-р-02-05-18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі № 910/2044/21, підготовче засідання у справі призначено на 23.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року відкладено підготовче засідання до 13.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/2044/21 до судового розгляду по суті на 18.05.2021 р.

У судовому засіданні 18.05.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 01.06.2021 р.

Під час розгляду спору по суті 01.06.2021 р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 01.06.2021 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/37-р/к у справі № 91/31-р-02-05-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Біохімексім» накладено штраф у розмірі 68 000 гривень за вчинення порушення, яке передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі - Закон), у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (надалі - Рішення № 60/37-р/к)

Відповідно до частини першої статті 56 Закону рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення № 60/37-р/к адміністративної колегії відділення було направлено за місцезнаходженням ТОВ "Біохімексім", яке було отримано уповноваженою на це особою на підставі довіреності 06.08.2019, що підтверджується листом АТ «Укрпошта» від 18.11.2019 № 33-Х-18457-1.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до вище викладеного, останній день сплати штрафу - 07.10.2019 року включно, оскільки 06.10.2019 припадало на вихідний день.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бузи відновлено.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем Рішення № 60/37-р/к у господарському суді.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати де комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви не отримав інформації та копій платіжних документів, що підтверджують сплату штрафу відповідно до рішення від № 60/37-р/к.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 68 000,00 грн. за наступним розрахунком.

Сума штрафу, накладеного Рішенням № 60/37-р/к складає - 68 000 гривень. Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає 1 020 гривень (68 000 грн. х 1.5% = 1 020 грн.). За період з 08.10.2019 по 27.01.2021 включно прострочено 487 днів.

Враховуючи вищевикладене, сума пені за прострочення сплати штрафу відповдіачем станом на 27.01.2021 складає 478 560,00 грн. (1 020*478 = 478 560,00 грн.).

У свою чергу, за приписами частини п`ятої статті 56 Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, розмір пені становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 68 000,00 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біохімексім» (, Харківське шосе, буд. 152, кв. 92 м. Київ, 02091) штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 коп. та пеню у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 коп. та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок: УК у Дарницькому районі міста Києва, 38021179, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026003, код класифікації доходів бюджету: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біохімексім» (, Харківське шосе, буд. 152, кв. 92, м. Київ, 02091) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. (; вул. Митрополита Василя Литовського, 45, м. Київ, 03035).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.06.2021

Суддя О.В. Мандриченко