ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

02.06.2021 Справа № 905/1833/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання (помічник судді) Колтак Т.М.,

розглянувши справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОСКЛОСЕРВІС, м.Дніпро,

до
відповідача Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ, м.Краматорськ, Донецька область,

про стягнення 115370,48 грн.,

за участю представників сторін:
від позивача - Беззубкін С.М., ордер серія АЕ №1043491; Кандела С.М. (директор),

від відповідача - Лепетюк О.Л., ордер

Встановив:

I. Суть спору:
Позиція позивача:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ДНІПРОСКЛОСЕРВІС, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ, про стягнення 115370,48 грн, з яких: 107700,62 грн. основний борг, 6161,28 грн. пеня, 89,01 грн. інфляційні втрати, 1419,57 грн. 3% річних.

Вимоги обумовлені порушенням права на отримання оплати за поставлений відповідачеві товар за накладними №44 від 24.02.2020, №107 від 23.04.2020, №121 від 08.05.2020.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що в рамках договору поставки №14/11-14 від 14.11.2017 ним було поставлено товар скло рідке натрієве на суму 122083,62 грн., але відповідачем здійснено оплату лише частково в сумі 14383,00 грн. і сума основного боргу складає 107700,62 грн. На заборгованість позивачем було нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні за час прострочення.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано:

Копії договору поставки №14/11-14 від 14.11.2017, додаткових угод №1, №2 до договору, накладних №44 від 24.02.2020, №107 від 23.04.2020, №121 від 08.05.2020, довіреностей №21 від 08.05.2020, №20 від 22.04.2020, №10 від 10.02.2020, №11 від 19.02.2020, рахунків на оплату №43 від 19.02.2020, №105 від 22.04.2020, №115 від 05.05.2020, платіжних доручень №5118 від 30.06.2020, №5134 від 07.07.2020, №267 від 14.07.2020, №5161 від 21.07.2020, податкової накладної від 08.05.2020, зареєстрованої 22.05.2020 на суму ПДВ 16897,27 грн, товарно-транспортних накладних №Р412 від 13.11.2019, №Р197 від 06.06.2019, №Р274 від 30.11.2019, №Р320 від 05.09.2019, копії протоколів допиту свідка від 12.03.2021, від 11.03.2021, від 16.04.2021 в рамках кримінального провадження №0000301, протоколу додаткового допиту свідка від 16.04.2021 в рамках кримінального провадження №0000301, платіжних доручень від ОСОБА_1 на ім`я отримувача Родіонової О.А. №Р24А528135777А10621 від 14.12.2018, №Р24А543573078А01390 від 15.01.2019, №Р24А560529157А98431 від 15.02.2019, №Р24А575914475А90364 від 15.03.2019, №Р24А591116229А18589 від 12.04.2019, №Р24А607693531А52093 від 15.05.2019, №Р24А652017206А69518 від 15.08.2019, №Р24А680541010А15215 від 15.10.2019, №Р24А696877151А66951 від 18.11.2018, №Р24А718404632А71863 від 15.01.2019, №Р24А706867241А24873 від 13.12.2019, №Р24А730527045А73636 від 14.02.2019, №Р24А744648294А16492 від 20.03.2020, №Р24А754200937А92295 від 15.04.2020, а також роздруківки електронного листування з відповідачем.

Позиція відповідача:
18.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому повідомлено, що відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки відповідачем в повному обсязі були виконані зобов`язання за рахунком №105 від 22.04.2020, частково за рахунком №43 від 19.02.2020; щодо рахунку №115 від 05.05.2020 правовідносини за ним не доведені, оскільки оригінал накладної відповідачу не надсилався.

Відповідач заперечував проти позову, зазначив що ним не отримувався товар за накладною №121 від 08.05.2021 на суму 101383,62 грн з ПДВ, а решту зобов`язань перед позивачем він виконав.

При цьому відповідач повідомив, що між сторонами відбувались перемови з приводу придбання у позивача товару, але цей товар не було поставлено.

Відповідач окремо наголошував на неприпустимості доказів, які надані позивачем на підтвердження факту поставки за накладною №121 на суму 101383,62 грн з ПДВ, зазначаючи, що оригіналу такої накладної не існує, а товар за нею не отримувався.

Додатково, на підтвердження своєї позиції, відповідач зазначив, що станом на дату поставки 08.05.2021 за накладною №121 на його територію автомобілі позивача не заїжджали.

На підтвердження своїх аргументів відповідачем додано довідку Військової частини НОМЕР_1 №692/3346 від 16.12.2020 року, інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ,на 30.06.2020 року від 01.07.2020-02.07.2020.

II. Процесуальні дії:
Ухвалою суду від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1833/20; справу №905/1833/20 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 22.12.2020 розгляд справи №905/1833/20 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

11.02.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі 905/1833/20 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 16.03.2021.

Ухвалою суду від 05.05.2021 закрито підготовче провадження у справі № 905/1833/20, призначено розгляд справи по суті на 27.05.2021 року.

В судовому засідання 27.05.2021 року оголошено перерву до 02.06.2021 року.

В судовому засіданні 02.06.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача висловив заперечення.

III. Висновок суду:
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 6 137,00 грн., оскільки:

- Спірні відносини сторін не врегульовані умовами договору №14/11-14 від 14.11.2017

- позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факт поставки товару за накладною № 121 від 08.05.2020 на суму 101 383,62 грн.

IV. Оцінка правовідносин та обставини встановлені судом:
Позивач звернувся до суду за захистом свого права на отримання оплати за поставлений товар та притягнення відповідача до цивільної відповідальності у вигляді пені за порушення строків оплати і застосування наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України.

З огляду на викладені норми законодавства, судом досліджувались такі обставини: Чи було поставлено позивачем на адресу відповідача товар, якої вартість товару та на яких умовах відбулась поставка?

Як зазначає позивач за змістом позову та у своїх поясненнях під час розгляду справи, взаємовідносини між сторонами врегульовані договором поставки №14/11-14 від 14.11.2017 (а.с.13- 16).

За змістом преамбули, п.п. 1.1., 1.2., п. 3.1. зазначеного договору, постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця Товар (перелік Товару зазначається у відповідних Специфікаціях) в строк, у кількості, за ціною та відповідно до інших умов, передбачених Договором, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов Договору. Кількість Товару, ціни на Товар, а також інші відомості щодо Товару, зазначені у відповідній Специфікації до цього Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору. Загальна вартість Товару (загальна сума Договору) дорівнює сумі всіх Специфікацій, що є невід`ємними частинами цього Договору.

Згідно п.2.4 Договору, разом і одночасно з передачею Товару Постачальник зобов`язаний передати Покупцю наступні документи: видаткову накладну - 1 екземпляр (оригінал, підписаний постачальником); товаротранспортну накладу - 1 екземпляр (оригінал, підписаний постачальником).

За змістом п.3.2 Договору, платежі за Договором здійснюються в гривні шляхом банківського переказу коштів на рахунок Постачальника, зазначений в Договорі. Оплата за поставлений Продавцем Товар на адресу Покупця здійснюється протягом 7-ми (семи календарних днів) з дати отримання Товару від Продавця.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що Договір набуває чинності з дати його укладання, зазначеної на першій сторінці Договору і залишається чинним до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Надаючи оцінку зазначеного договору суд застосовує норми господарського кодексу України, зокрема положення ст. ст. 180, 189, 265, 266 Господарського кодексу України.

Зокрема, за змістом ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, при цьому істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч.2).

Також, частиною 4 ст. 180 ГК України визначено, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

По своїй суті, договір №14/11-14 від 14.11.2017 є договором поставки, істотні умови якого викладені у ст.ст. 265, 266 ГК України.

Так за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 ГКУ), при цьому предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках (ст. 266 ГКУ).

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом. (ч.2. ст. 266 ГКУ)

Таким чином, суттєвою умовою договору поставки є визначення асортименту та кількості товару, що має поставлятись.

Крім того, частиною 2 статті 189 ГК України визначено, що істотною умовою господарського договору є ціна, яка зазначається в договорі у гривнях.

Як було зазначено раніш, умовами договору № 14/11-14 від 14.11.2017 встановлено, що асортимент, кількість та ціна на товар має бути визначена сторонами у специфікаціях до договору, які підписуються сторонами та є його невід`ємною частиною.

Таким чином, сторонами по справі було досягнуто угоди, що домовленість про суттєві умови поставки буде досягнута ними шляхом укладання письмових специфікацій до договору.

Відповідні специфікації суду не надані, та, за поясненнями представника позивача наданими під час судових дебатів, такі специфікації не підписувались.

З огляду на відсутність згоди щодо істотних умов договору поставки, суд дійшов висновку, що договір №14/11-14 від 14.11.2017 є неукладеним і його регулюють спірні взаємовідносини сторін.

Таким чином, до спірних правовідносин піддягають застосуванню загальні правилами регулювання купівлі-продажу, які визначені Цивільним кодексом України.

Так частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючі, що між сторонами відсутня письмова угода про визначення строку оплати за товар суд застосовує положення ст. 530 ЦК України.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), при цьому якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

З огляду на викладені обставини та висновки суду, за положеннями ст. 13 ГПК України, до обов`язку доказування позивача відносяться доведення факту поставки (передачі) товару відповідачеві, а також пред`явлення вимоги про оплату товару.

Позивач зазначив, що ним було здійснено поставку товару на користь відповідача на суму 122083,68 грн., зокрема:

- 24.02.2020 на суму 6900,00 грн. за видатковою накладною №44 від 24.02.2020,

- 23.04.2020 на суму 13800,00 грн. за видатковою накладною №107 від 23.04.2020,

- 08.05.2020 на суму 101383,62 грн. за видатковою накладною №121 від 08.05.2020.

Факт отримання товару на суму 20700,00 грн. за накладними №44 від 24.02.2020 та №107 від 23.04.2020 відповідачем підтверджується, і відповідно, суд вважає його доведеним.

Окремо суд зауважує, що у тексті накладних відсутнє посилання на реквізити укладеного між сторонами договору поставки, що, з урахуванням попереднього висновку суду про відсутність погоджених специфікацій, додатково підтверджує, що поставка за вказаним накладними має ознаки окремих правочинів, що не пов`язані із умовами договору поставки №14/11-14 від 14.11.2017.

Отримання товару за накладною №121 від 08.05.2020 на суму 101 383,62 грн відповідачем заперечується, зокрема відповідач зазначає, що копія вказаної накладної є неналежним доказом, оскільки відсутній її оригінал. Оригіналу, в свою чергу, не існує, адже відповідач товар не приймав.

Позивачем надана суду копія видаткової накладної №121 від 08.05.2020 на суму 101383,62 грн., яка має наступні відомості: постачальник: Товариство з обмеженою відповідальністю ДНІПРОСКЛОСЕРВІС, покупець: Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ; договір: «Основний договір»; розрахунковий документ: рахунок на оплату покупцю №115 від 05.05.2020; адреса доставки: 84303, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Адміністративна, б.2; Основний склад №2; товар, що поставляється: скло рідке натрієве, мод.2.4-2.6 на суму 18653,00 грн. без ПДВ, скло рідке натрієве мод.2.8-3.0 на суму 57500,00 грн. без ПДВ, ємність 1000л/1500кг вартістю 8333,35 грн. без ПДВ, всього 101383,62 грн. з ПДВ.

На копії видаткової накладної №121 від 08.05.2020 проставлена печатка постачальника ТОВ ДНІПРОСКЛОСЕРВІС та підпис директора ОСОБА_1 , також проставлена печатка отримувача Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ та підпис особи без зазначення її посади, прізвища та ініціалів, № та дати довіреності.

Відповідач заперечує факт підписання зазначеної накладної та проставляння на ній печатки.

Оригінал зазначеної накладної на вимогу суду не наданий і, за поясненнями позивача, оригінал її відсутній, оскільки надана копія була отримана ним електронною поштою.

За пояснення позивача, обмін первинними бухгалтерськими документами між сторонами відбувався через електронне листування із подальшим наданням оригіналів документів, і передача товару за спірною також відбулась через електронну пошту.

На підтвердження наведеного аргументу позивач надав роздруківки веб-сторінок поштових сервісів (а.с. 124-151), зокрема електронних листів Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ № 99 від 19.08.2020, №49 від 05.05.2020, які направлялися з електронної адреси «УТОС Краматорськ»- @gmail.com на електронну адресу «Днепростеклосервіс»- ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в подальшому 08.02.2021 переслані на електрону адресу ОСОБА_2 .

Дослідивши зміст роздруківок, суд дійшов висновку, що вони є неналежними доказами, оскільки не відповідають ознакам електронного документу, які наведені у Законі України "Про електронні документи та електронний документообіг", бо не містять обов`язкового реквізиту електронного документу електронного підпису і, відповідно, не мають юридичної сили.

В якості додаткового обґрунтування факту передачі товару за спірною накладною, на доведення обґрунтованості електронного документообігу між сторонами, позивач зазначає, що товар зберігався на належній відповідачеві території, звідки позивач здійснював торгівлю із відповідачем та іншими особами.

На підтвердження викладеного позивачем надано копію договору оренди №1 від 10.04.2017, укладеним між ТОВ ДНІПРОСКЛОСЕРВІС та Підприємством об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ, за яким відповідачем передано позивачу у платне користування нежитлове приміщення за адресою: 84303, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Адміністративна, б.2 строком на 1 рік (пункти 1.1, 1.2., 1.3, 4.4 Договору) (а.с. 90).

Доказів продовження строку оренду суду не надано, однак сторони не заперечували факт користування приміщенням у період спірних правовідносин.

Також позивачем надано копії товаротранспортних накладних №Р412 від 13.11.2019, №Р197 від 06.06.2019, №Р274 від 30.11.2019, №Р320 від 05.09.2019, за яким ним відвантажувався товар іншим підприємствам з наведеної адреси.

Таким чином, враховуючі, що відповідачем такі обставини не спростовуються, суд вважає доведеними факт користування позивачем приміщенням на території відповідача для здійснення торгівлі та зберігання товару.

Наведений висновок також спростовує аргумент відповідача, що поставка товару за спірною накладною 08 травня 2020 р. була не можлива, оскільки на територію відповідача автомобілі позивача не заїжджали, адже позивач мав можливість відвантажити товар зі складу на території відповідача.

Проте, викладені обставини жодним чином не доводять не тільки факт передачі товару за спірною поставкою але і не доводять факт наявності у власності позивача товару у кількості, яка б відповідала кількості визначеній у спірній накладній.

На підтвердження своєї позиції позивачем надано довіреність №21 від 08.05.2020 на отримання від позивача товару на суму 101 383,62 грн., яка видана відповідачем на ім`я Родіонової О.А., яка працювала комірницею відповідача.

За поясненнями позивача, власне Родіонова і направила на його електрону адресу копію спірної видаткової накладної.

Додатково, як зазначає позивач, ці обставини підтверджуються показами ОСОБА_3 , які були надані під час досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000301.

Так, згідно наданого позивачем витягу з Єдиного Реєстру досудових розслідувань 04.03.2021 до Реєстру були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі ч.2 ст.190 КК України, за повідомленням директора ТОВ ДНІПРОСКЛОСЕРВІС ОСОБА_1 про те, що в період з лютого 2020 до теперішнього часу діючи групою невстановлені особи заволоділи товаром відповідно до договору №14/11-14, що належить ТОВ ДНІПРОСКЛОСЕРВІС на суму 107700,00 грн. (кримінальне провадження №0000301) (а.с. 167 ).

В наданих суду протоколах допиту свідків в рамках кримінального провадження №0000301 №б/н від 12.03.2021 (свідок ОСОБА_4 директор ПОГ «Краматорське УВП УТОС»), №б/н від 11.03.2021 (свідок ОСОБА_5 комірник ПОГ «Краматорське УВП УТОС»), №б/н від 16.04.2021 (свідок ОСОБА_6 начальник відділу матеріально-технічного постачання та збуту «Краматорське УВП УТОС»), та протоколу додаткового допиту свідків №б/н від 16.04.2021 (свідок ОСОБА_5 комірник ПОГ «Краматорське УВП УТОС») містяться відомості, що ОСОБА_3 повідомила слідчому, про підписання нею спірної накладної та надсилання її на адресу позивача.

Крім того, свідки повідомили слідчому, що мали місце перемовини між позивачем та відповідачем з приводу викупу залишків належного позивачу рідкого скла, яке перебувало на складі за адресою відповідача.

Надані протоколи за своєю суттю не є показаннями свідка в розумінні ГПК України, оскільки вони не відповідають вимогам заяви свідків, наведених у ст. 89ГПК України та позбавляють суд передбаченої ст. 89 ГПК процесуальної можливості викликати зазначених осіб у судове засідання для допиту, оскільки обставини викладені ОСОБА_3 суперечать іншим матеріалам справи, показам ОСОБА_4 в кримінальному провадженні та відповідей на запитання суду в порядку ст. 90 ГПК.

Так згідно до відповідей, що надані на запит суду, керівник відповідача ОСОБА_4 повідомив, що товар підприємством не отримувався бо виникли питання з приводу фактичної наявності товару в такій кількості і його прийняття не відбулось незважаючи на перемовини між сторонами.

З огляду на наведене, суд оцінює надані докази за їх юридичним статусом, а саме, що Краматорське районне управління поліції ГУ НП в Донецькій області здійснює розслідування за повідомленням директора ТОВ ДНІПРОСКЛОСЕРВІС ОСОБА_1 про заволодіння невстановленими особами товаром, який належить ТОВ ДНІПРОСКЛОСЕРВІС на суму 107700,00 грн. (кримінальне провадження №0000301) і свідками у даному розслідуванні є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і Родіонова.

З зазначеної в протоколах допиту інформації суд вважає доведеною лише те, що між сторонами дійсно йшли перемовини про купівлю товару у обсягах за спірною накладною, оскільки це підтверджується відповідачем.

Також, ОСОБА_4 було зазначено, що ОСОБА_3 допомагала позивачеві обслуговувати склад на території відповідача.

Зазначені відомості збігаються із викладеними позивачем у відповіді на відзив поясненнями, за змістом яких ОСОБА_3 , працюючі на підприємстві відповідача, також була відповідальною особою позивача за отримання товару на склад позивач від перевізників, за що отримувала щомісячну винагороду від директора позивача ОСОБА_1 у розмірі 1500 грн. щомісяця (т.1. а.с. 84).

За змістом наданих позивачем копій платіжних доручень у період з грудня 2018 по квітень 2020 ОСОБА_1 перераховував на особистий поточний рахунок ОСОБА_3 грошові кошти загалом в сумі 19 650,75 грн. (т.1. а.с. 101-114).

Під час розгляду справи по суті судом з`ясовувалось питання, щодо фактичної наявності товару на складі позивача, зокрема щодо того коли та яким чином проводилась інвентаризація складу.

Присутній у судовому засіданні директор позивача Кандела С.М. повідомив, що інвентаризація складу здійснювалась шляхом обміну інформацією в телефонному режимі між Родионовою О.А. та іншим працівником позивача (аудіозапис судового засідання від 02.06.2021).

Викладені обставини, у своїй сукупності, призводять суд до висновку, що Родіонова О.А. у взаємовідносинах сторін по-справі мала виступити представником як позивача на передачу товару так і представником відповідача на отримання товару.

За змістом положень ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ч.1) при цьому представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (ч.3).

Враховуючі попередній висновок суду, ОСОБА_3 навіть за наявності довіреності не мала права отримувати від позивача товар за спірною накладною і ці обставини позивачеві відомі.

Таким чином, доводи позивача про передачу товару ОСОБА_3 є неспроможними.

В якості доведення факту поставки, позивач зазначає, що ним 22.05.2020 було зареєстровано податкову накладну від 08.05.2020 на суму ПДВ 16897,27 грн. за поставку за спірною накладною (а.с. 117).

За відповідям на запитання суду, керівник відповідача Шугаров Ю.Л. надав відповідь, що зазначена у податковій накладній сума ПДВ до відшкодування не заявлялась. Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи правовий статус податкової накладної за змістом ПКУ, оскільки вона не підтверджує факт передачі товару, а складається безпосередньо постачальником, суд не вважає її доказом спірної поставки.

Позивач зазначає, що відповідачем фактично було визнано факт отримання товару за спірною накладною, оскільки ним було частково здійснено оплату за рахунком № 115 від 05.05.2020р., який було виписано на спірну партію товару.

Так, за платіжними дорученнями №5118 від 30.06.2020, №5134 від 07.07.2020, №267 від 14.07.2020, №5161 від 21.07.2020 відповідачем за призначенням платежу «оплата згідно рахунку №115 від 05.05.2020 за скло рідке» оплачено суму 14 383 грн.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача керівник Шугаров Ю.Л. пояснив суду, що зазначення у платіжних дорученнях відомості про рахунок за яким здійснюється оплата, внесені помилково, оскільки товар за спірною накладанню ним не приймався, а оплата здійснювалась за раніш отриманий товар, заборгованість за яким він визнає (аудіо запис судового засідання від 27.05.2021).

Спростовуючи наведений аргументу позивача, суд враховує свої попередні висновки, що передача товару не відбулась,і відповідно, зобов`язання по його оплаті не виникло.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими пояснення відповідача, що оплата здійснювалась за існуючу заборгованість, і враховує сплачену суму в якості оплати заборгованості за накладними №44 від 24.02.2020 та №107 від 23.04.2020.

Таким чином, жоден із наданих позивачем доказів не доводить факт передачі товару за накладною 121 від 08.05.2020 на суму 101 383,62 грн. і суд відмовляє в задоволенні вимог в цій частині.

Суд вважає доведеним, що Позивачем передано відповідачеві товар на суму 20 700 грн. (6900,00 грн. за видатковою накладною №44 від 24.02.2020 та 13800,00 грн. за видатковою накладною №107 від 23.04.2020), а Відповідачем часткового його оплатив в сумі 14 833 грн. (30.06.2020 3383,00 грн., 07.07.2020 3000,00 грн, 14.07.2020 3000,00 грн, 21.07.2020 5000,00 грн.)

Отже, сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 6 317, 00 грн., і вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, 19.04.2021р., на підтвердження відсутності у складському обліку відповідача товару за спірною накладною, відповідач надав інвентаризаційний опис від 30.06.2020р.

Під час судового засідання 27 травня 2021 р. представник позивача, заперечуючи проти врахування зазначеного доказу під час ухвалення рішення, зазначив, що за відсутності відомостей про те хто, як, коли та на підставі чого провів інвентаризацію, зазначений доказ не є допустимим. (аудіо запис судового засідання від 27 травня 2021 р.)

Суд, погоджується із доводом представника позивача, вважає наданий відповідачем інвентаризаційний опис недопустимим доказом та не враховує його при ухваленні рішення.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення 6161,28 грн. пені за договором.

Враховуючі попередній висновок суду, що спірні відносини сторін не підпадають під регулювання договору №14/11-14 від 14.11.2017, між сторонами відсутній письмовий правочин про неустойку, тобто підстави для стягнення пені з відповідача відсутні, що, в свою чергу, зумовлює висновок суду про відмову в задоволені вимог в цій частині

Суд також відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 89,01 грн. інфляційних втрат та 1419,57 грн. 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Висновок суду обумовлений наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, необхідною умовою для застосування зазначеної норми є визначення розміру зобов`язання, строку його виконання та періоду прострочення.

Враховуючі попередній висновок суду, що спірні відносин не врегульовані договором №14/11-14 від 14.11.2017, визначення строку виконання зобов`язання здійснюється за правилом визначеним ст. 530 ЦК України.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), при цьому якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів пред`явлення до відповідача вимоги про оплату поставленого товару.

Таким чином, судом не встановлено факту порушення відповідачем строків оплати і, відповідно, підстави для стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних за ст. 625 ЦК України відсутні.

За визначеним ст. 129 ГПК України правилом, витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог, і суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 115,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76, 86, 91, 123, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОСКЛОСЕРВІС, м.Дніпро, до відповідача Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 115370,48 грн., - задовольнити частково в сумі 6317,00 грн.

Стягнути з Підприємства об`єднання громадян КРАМАТОРСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ (84300, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Адміністративна, б.2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОСКЛОСЕРВІС (49057, м. Дніпро, вул.Супутника, б.6; ) суму основного боргу в розмірі 6317,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 115,09 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 02.06.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення буде складено та 22.06.2021 року через перебування судді у відпустці.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз