ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.2021 м. Ужгород Справа № 907/225/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мукачівської міської ради, м. Мукачево

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Венеція", м. Мукачево

про стягнення 833744,13 грн

секретар судового засідання - Корольчук М.М.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Мукачівської міської ради, яким просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 833744,13 грн, яка виникла внаслідок невиконання останнім умов Договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності шляхом викупу від 02.06.2020 в частині внесення щомісячних платежів. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 11, 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 12506,16 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу та вручена 13.04.2021, про що зроблено відмітку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих позивачем у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція прокурора

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не провів в установленому порядку плату за придбану земельну ділянку на виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу від 02.06.2020, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 833744,13 грн, яка є предметом спору.

У зв`язку з нездійсненням захисту суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, позов заявлено прокурором в порядку статей 23 Закону України "Про прокуратуру" та 53 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Між Мукачівською об`єднаною територіальною громадою в особі Мукачівської міської ради (продавець, позивач) та Товариством з додатковою відповідальністю «Венеція»(покупець, відповідач) 02.06.2020 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 0,2336 га та кадастровим номером №:01:001:0478, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Умови продажу та ціна продажу земельної ділянки за цим договором затверджені рішенням 78 сесії 7 скликання Мукачівської міської ради від 21 травня 2020 року № 1899 «Про затвердження звітів про експертні грошові оцінки земельних ділянок, що відчужуються, затвердження ціни та інших істотних умов договорів купівлі-продажу та про затвердження звітів про експертні грошові оцінки земельних ділянок комунальної власності, які підлягають продажу у власність на земельних торгах у формі аукціону».

Пунктом 2.2 вказаного договору сторони погодили, що вартість продажу земельної ділянки становить 3828365,84 грн., в т. ч. 76517,25 грн авансового внеску.

Відповідно до пункту 2.4. договору купівлі-продажу, після сплати авансового платежу ціна ділянки, яка підлягає оплаті становить 3 751 848,59 грн та підлягає оплаті наступним чином: впродовж 30 календарних днів після нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу слід сплатити 50 %, а інша частина платежу у розмір 50% повинна бути сплачена до 28.12.2021 щомісячно рівними частинами з урахуванням індексів інфляції.

На виконання умов Договору за розрахунком позивача відповідачем внесено авансовий платіж та 50 % від суми 3751848,59 грн, всього на суму 1952441,55 грн.

Таким чином, кошти за придбану земельну ділянку сплачувалися покупцем не у визначені договором терміни та не в установленому обсязі. За твердженням прокурора та позивача борг відповідача станом на 22.02.2021 по щомісячних платежах складає 833744,13 грн.

Оскільки Мукачівська міська рада, яка є органом, уповноваженим державою розпоряджатися земельною ділянкою несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності загальною площею 0,2336 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка перебувала в комунальній власності територіальної громади, шляхом передачі її у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу, була обізнана про факт порушення відповідачем вимог договору купівлі-продажу земельної ділянки щодо систематичної несплати платежів за придбану земельну ділянку, беручи до уваги той факт, що це порушує її право на законне очікування отримання місцевим бюджетом грошових коштів, внаслідок чого завдаються економічні збитки державі, однак, не вжила відповідних заходів, прокурор обґрунтовано встановив наявність передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах та звернувся з цим позовом до суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Укладений між сторонами Договір, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Пунктом 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які е обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як установлено судом, факт продажу земельної ділянки відповідачу належним чином доведено. Доказів її повної оплати, а саме 50% шляхом внесення щомісячних платежів, сума яких станом на 22.02.2021 складає предмет позову, суду подано не було.

Оскільки в ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 833744,13 грн за період липень 2020 - лютий 2021 року є такими, що підлягають до задоволення.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 86 ГПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих прокурором доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 12506,16 грн витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Венеція» (89660, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Белякова космонавта, 2, ) на користь Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) 833744,13 грн. (вісімсот тридцять три тисячі сімсот сорок чотири гривні 13 коп.) боргу за договором купівлі продажу землі від 02.06.2020.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Венеція» (89660, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Белякова космонавта, 2, ) на користь Закарпатської обласної прокуратури (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, ) 12506,16 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот шість гривень 16 коп.) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення у зв`язку з перебуванням судді у відпустці складено та підписано 29.06.2021.

Суддя Л.В. Андрейчук