ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021м. ДніпроСправа № 904/1460/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Захарчук А.Е.

за позовом Нікопольської міської ради, Дніпропетровська область, м. Нікополь

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Дар", Дніпропетровська область, м. Нікополь

про стягнення 524 780,77 грн.

Представники:

від позивача: Ільєнко М.Л. довіреність №3165 від 07.12.2020

від відповідача: Биструшкін О.С.,ордер

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольська міська рада звернулась до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Дар" про стягнення 524 780,77 грн. безпідставно збережених коштів.

Ухвалою суду від 24.02.2021 позовну заяву Нікопольської міської ради залишено без руху.

09.03.2021 до господарського суду від позивача надійшов лист на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 10.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 07.04.2021.

Ухвалою від 07.04.2021 відкладено підготовче засідання на 11.05.2021.

Ухвалою від 11.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 10.06.2021 включно та відкладено підготовче засідання на 31.05.2021.

24.05.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач в спірний період використовував саме земельну ділянку площею 9 032,0 кв.м. Лише містяться посилання на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належність відповідачу споруди учбово-виробничих майстерень загальною площею 2 074,20 кв.м. Пред`явлена до стягнення грошова сума обґрунтована не отриманими коштами у зв`язку із не укладенням договору оренди в спірний період, однак не вказано, яку саме площу земельної ділянки фактично займає об`єкт нерухомості відповідача, що є обов`язковим при визначенні орендної плати (суми, яку не отримав позивач) та перевірки правильності заявленої суми. Таким чином, позивачем не доведений розмір земельної ділянки, що фактично використовувалась відповідачем, саме в спірний період, що унеможливлює здійснити перевірку заявленої до стягнення суми, яку мав би сплатити власник об`єкта нерухомості. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 30.06.2021.

У судове засідання 30.06.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 243244405 від 05.02.2020 (а.с. 9-11), у м.Нікополь на вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, знаходяться нежитлові будівлі - споруди учбово-виробничих майстерень (реєстрац. № 116), загальною площею 2 074,20 кв.м., власником яких в період з 04.11.2004 по 21.07.2020 був ТОВ «Ніко-Дар», на підставі договору купівлі - продажу ВВО № 424045 № 4517 від 04.11.2004 (розмір частки 1/1).

Земельна ділянка за адресою вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, площею 9 032,00 м2, є сформованою, з 04.08.2009 зареєстрована в ДЗК та має кадастровий номер :02:002:0004.

21.04.2009 Нікопольською міською радою та ТОВ «Ніко-Дар» було укладено договір оренди земельної ділянки за адресою вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, площею 0,9032 га, кадастровий номер :03:002:0004. Договір було укладено терміном на 5 років та зареєстровано, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2009 за №93.

Термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився 04.08.2014.

Як зазначає позивач, після закінчення строку дії договору оренди відповідач не звертався до власника землі - Нікопольської міської ради із заявою про продовження вказаного договору оренди. Додаткові угоди про продовження строку дії договору між сторонами не укладались.

Позивач стверджує, що у період з 01.03.2018 по 21.07.2020 на території сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0004 відповідач здійснював свою господарську діяльність, використовуючи нерухомість за адресою вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А.

Нікопольський відділ податків і зборів з юридичних та фізичних осіб, економічного аналізу управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Дніпропетровській області листом № 4079/9/04-36-04-18 від 08.10.2020 (а.с.40) повідомив, що між Нікопольською міською радою та ТОВ «Ніко-Дар» було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,9032 га, яка розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Патріотів України (К.Лібкнехта), 175-А, та зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 04.08.2009 за № 9, терміном дії 5 років. Термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився 04.08.2014. Остання податкова декларація по платі за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) була надана ТОВ «Ніко-Дар» 07.04.2016 за № .

З огляду на викладене, як зазначає позивач, відповідач використовує вищезазначену земельну ділянку без достатніх на те правових підстав і без правовстановлюючих документів, що є підставою для стягнення безпідставно збережених коштів за загальний період нарахування з 01.03.2018 по 21.07.2020.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 687 від 16.10.2020 (а.с. 39) нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0004 площею 9 032,00 м2, за адресою: вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, м. Нікополь складає 7 316 461,92 грн., з врахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель м. Нікополь станом на 01.01.2020, який складає 2,315.

Позивач зазначає, що при визначенні розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за кожний із періодів розраховувався як 3% від нормативної грошової оцінки землі відповідно до положень ст. 288 Податкового кодексу України та рішень Нікопольської міської ради, які визначають розмір земельного податку за земельні ділянки (від 14.07.2017 № 1-24/VІІ, від 22.06.2018 № 94-37/VІІ, від 26.06.2019 № 70-51/VІІ).

Відповідно до листа міськрайонного управлінням у Нікопольському районі та м. Нікополь ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 23.03.2020 № -4-0.171-101/120-20 (а.с. 38) нормативна грошова оцінка земель м. Нікополя проведена в 2008 році ПП«Лада» та затверджена рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008р. № 40-28/У, введена в дію з 01.01.2009 рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 № 2-31/V. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки (НГО) земель міста Нікополь складає: у 2018 році-2,315; у 2019 році-2,315; у 2020 році-2,315.

В листах Держгеокадастру № 22-28-0.22-125/2-19 від 04.01.2019 (а.с. 36) та № 6-28-0.22-38/2-20 від 03.01.2020 (а.с. 37) зазначено, що відповідно до пункту 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» ПК України індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.

Позивач вказує, що оскільки протягом 2018 - 2020 років кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель м. Нікополь дорівнював 2,315 (тобто - не змінювався), то и нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Нікополь, вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, площею 9 032,00 м2, з кадастровий номером :02:002:0004 не змінювалась та складає 7 316 461,92 грн.

За розрахунком позивача, всього за період з 01.03.2018 по 21.07.2020 сума збитків за земельну ділянку площею 9032,0м2) на вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, у м, Нікополі кадастровий номер :03:002:0004 становить 524 780,77 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 3712/20 від 16.11.2020 (а.с. 41-43), в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копію фіскального чеку.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. «е» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону (п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Судом установлено, що відповідач у період з 04.11.2004 по 21.07.2020 був власником нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці, на підставі договору купівлі - продажу ВВО № 424045 № 4517 від 04.11.2004. Між Нікопольською міською радою та ТОВ «Ніко-Дар» було укладено договір оренди земельної ділянки за адресою вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, площею 0,9032 га, кадастровий номер :03:002:0004. Договір було укладено терміном на 5 років та зареєстровано, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2009 за №93.

Термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився 04.08.2014.

Господарський суд зазначає, що докази належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніко-Дар", зокрема, докази укладення відповідного договору оренди з Нікопольською міською радою та державної реєстрації такого права у період з 05.08.2014 по 21.07.2020, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач у період з 05.08.2014 по 21.07.2020 користувався спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Так, відповідач був власником нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці. Однак, відповідач не вчинив відповідних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, на якій розташоване дане нерухоме майно та нею безкоштовно користувався.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України)

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

З даного приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) дійшла висновку :

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. (п.79,81,82 Постанови).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до норм чинного законодавства міська рада, як суб`єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати. Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

В той же час, відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі встановленої чинним законодавством орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач у спірному періоді був власником нежитлової будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці, у нього виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на відповідну земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно. Проте, відповідач не мав правовстановлюючих документів, які б підтверджували речове право на використання означеною земельною ділянкою. Земельного податку та орендної плати за користування земельною ділянкою не сплачував.

Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, за період з 01.03.2018 по 21.07.2020 сума збитків за земельну ділянку площею 9032,0м2) на вул. Патріотів України (К. Лібкнехта), 175-А, у м, Нікополі кадастровий номер :03:002:0004 становить 524 780,77 грн.

Судом при перевірці здійсненого позивачем розрахунку порушень вимог чинного законодавства не виявлено.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач в спірний період використовував саме земельну ділянку площею 9 032,0 кв.м. Лише містяться посилання на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належність відповідачу споруди учбово-виробничих майстерень загальною площею 2 074,20 кв.м. Пред`явлена до стягнення грошова сума обґрунтована не отриманими коштами у зв`язку із не укладенням договору оренди в спірний період, однак не вказано, яку саме площу земельної ділянки фактично займає об`єкт нерухомості відповідача, що є обов`язковим при визначенні орендної плати (суми, яку не отримав позивач) та перевірки правильності заявленої суми. Таким чином, позивачем не доведений розмір земельної ділянки, що фактично використовувалась відповідачем, саме в спірний період, що унеможливлює здійснити перевірку заявленої до стягнення суми, яку мав би сплатити власник об`єкта нерухомості. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Господарський суд зазначає, що при здійсненні розрахунку позивачем була врахована площа земельної ділянки, яка була зазначена в укладеному між сторонами договорі 0,9032 га.

Таким чином, заперечення відповідача спростовуються матеріалами, тому відхиляються господарським судом.

З огляду на викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача 524 780,77 грн. безпідставно збережених коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 7 871,71 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Дар" (53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 175-А, ідентифікаційний код 33125708) на користь Нікопольської міської ради (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, ідентифікаційний код 37338501) 524 780,77 грн. безпідставно збережених коштів, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 871,71 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 30.06.2021

Суддя І.В. Мілєва