ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 рокуСправа № 912/1541/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Український державний фонд підтримки фермерських господарств (вул. Бориса Грінченка, буд. 1, кім. 503, 505, 507, 509, 511, м. Київ, 01001) в особі Кіровоградського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Тараса Карпи, 84, кім. 415, м. Кропивницький, 25006)

до Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" (вул. Тараса Карпи, 84, каб. 504 Б, м. Кропивницький, 25006)

про стягнення 110 447,53 грн,

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

представники:

від прокуратури - Ледовська Т.В. посвідчення № 058782 від 17.12.20;

від позивача - Шаповалов Ю.С., довіреність № 238 від 18.12.20 заступник директора;

від відповідача - участі не брали;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Кіровоградського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" про стягнення заборгованості за договором №74ФГ-2017 від 01.12.2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі у розмірі 110 447,53 грн, з яких: 100 000,00 грн основного боргу, 5 457,53 грн пені, 4 990,00 грн інфляційних збитків з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству №74ФГ-2017 від 01.12.2017 в частині повернення фінансової допомоги. Також прокурором зазначено, що невиконання Фермерським господарством "Забожана Миколи Григоровича" зобов`язань за договором, перешкоджає формуванню Державного бюджету України та спричиняє збитки державі, оскільки Український державний фонд підтримки фермерських господарств є бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки, становлення та розвитку фермерських господарств.

Ухвалою від 25.05.2021 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судовий розгляд на 22.06.2021.

Прокурор та позивач підтримали позовні вимоги повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні участі не брав.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено матеріалами справи, позов у даній справі подано за місцезнаходженням відповідача, адресою якого є: вул. Тараса Карпи, 84, каб. 504 Б, м. Кропивницький, 25006 за якою Фермерське господарство "Забожана Миколи Григоровича" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками на зазначену адресу відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов. Відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.05.2021 надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - вул. Тараса Карпи, 84, каб. 504 Б, м. Кропивницький, 25006.

Ухвала суду від 25.05.2021 про відкриття провадження повернута до суду без вручення адресату 08.06.2021 з відміткою причин невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.69-71).

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її копії до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвали від 25.05.2021 про відкриття провадження у справі судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження відповідача.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду від 25.05.2021 про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (27.05.2021), що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі № 912/1541/21.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив таке.

За приписами ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № З-рн/99, визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з частковою державною власністю у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Згідно з п. 1 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Як вбачається з п. 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Неналежне виконання Відповідачем вимог договору підриває економічні інтереси держави та виникнення заборгованості перед бюджетом.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, кредитування бюджету - операції з надання коштів з бюджету на умовах повернення, платності та строковості, внаслідок чого виникають зобов`язання перед бюджетом (надання кредитів з бюджету), та операції з повернення таких коштів до бюджету (повернення кредитів до бюджету). Для цілей цього Кодексу до кредитів з бюджету також належать бюджетні позички та фінансова допомога з бюджету на поворотній основі.

Частиною 1 ст. 50 Бюджетного кодексу України передбачено, що у разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом.

За приписами ч. 3 ст. 30 Бюджетного кодексу України після повернення фермерським господарством фінансової допомоги, кошти надходять до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тому, неповернення відповідачем фінансової допомоги є наслідком невиконання дохідної частини Державного бюджету України, що не дає можливості користуватися державною підтримкою іншим фермерським господарствам, а це, в свою чергу, завдає шкоди економічним інтересам держави.

Умовою забезпечення надходження відповідних коштів до бюджету є належне виконання обов`язків із захисту державних інтересів уповноваженими суб`єктами владних повноважень.

Втім, Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі Кіровоградського відділення Укрдержфонду вказані повноваження виконуються неналежним чином, позовну заяву про стягнення заборгованості, яка постійно зростає, до суду не скеровано.

Кіровоградською обласною прокуратурою 15.04.2020 за № 15/2-345вих-21 в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" до Кіровоградського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств направлено лист, з метою з`ясування, які саме заходи вжито Фондом до поновлення інтересів держави та чи планується самостійне звернення ним до суду.

Згідно з наданою відповіддю від 20.04.2021 № 53-011/69, Кіровоградське відділення Укрдержфонду вживати заходи до відновлення інтересів держави, зокрема, звертатися до суду з позовом про стягнення з ФГ "Забожана Миколи Григоровича" заборгованості з повернення фінансової підтримки наміру не має, натомість звертається до обласної прокуратури з проханням стягнути борг з фермерського господарства у судовому порядку.

За таких обставин, Кіровоградське відділення Укрдержфонду, будучи обізнаним про наявність у відповідача заборгованості, маючи повноваження щодо самостійного звернення до суду із вказаною позовною заявою, не вжито заходів щодо звернення до суду з метою захисту інтересів держави та стягнення з Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" заборгованості за договором №74 ФГ-2017 від 01.12.2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству.

Кіровоградською обласною прокуратурою 21.04.2021 на адресу Кіровоградського відділення Укрдержфонду скеровано повідомлення в порядку п.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" про наявний факт порушень з боку фермерського господарства, підготовку обласною прокуратурою позовної заяви про стягнення коштів поворотної фінансової допомоги за договором, також у вказаному листі просили повідомити про зміну наявної заборгованості.

У листі від 07.05.2021 №11538-21 Кіровоградське відділення Укрдержфонду повідомило, що наміру звертатися до суду з позовом немає та вважає за доцільне таке звернення прокурором, надавши новий розрахунок заборгованості Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича".

Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень при обізнаності про факт порушення, що, з урахуванням висновків Верховного суду України, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором шляхом звернення з цією позовною заявою до суду.

Верховний суд у постановах №903/129/18 від 15.10.2019 та №727/14197/18 від 29.04.2020 дійшов висновків, що сам факт не звернення органом до суду, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд наголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі так і на практиці, зокрема, у тому сенсі щоб його використання не було ускладнено діями чи недоглядом органів влади відповідної держави. Подання позову прокурором за таких умов є єдиним ефективним засобом поновлення порушених інтересів держави тау даному випадку прокурор виступає не як альтернативний, а як єдиний можливий суб`єкт звернення до суду, забезпечуючи європейський принцип рівності сторін у процесі шляхом здійснення представництва інтересів держави у суді та усунення невигідності у становищі між сторонами правовідносин.

Разом з тим, Верховний суд у справі №126/786/19 від 15.01.2020 (провадження №61-12929св19) зазначив, що Закон України "Про прокуратуру" та положення ЦПК України не містять жодної норми, яка б зобов`язувала прокурора надавати докази неналежного здійснення органом, уповноваженим здійснювати функції у спірних правовідносинах, своїх повноважень щодо захисту інтересів держави та доказів неможливості такого звернення самостійно. Прокурор повинен лише обґрунтувати наявність підстав.

Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі "Бацаніна проти Росії" в пункті 27, Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, в тому числі, у випадку, коли інтереси держави потребують захисту (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" № 8927/02 від 26 травня 2009 року).

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

У даному випадку допуск прокурора до суду у зв`язку з ухиленням відповідного органу, уповноваженого на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах від захисту інтересів держави, є виправданим відповідно до вищевказаних положень.

01.12.2017 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та фермерським господарством "Забожана Миколи Григоровича" згідно з Порядком використання коштів державного бюджету для надання фінансової підтримки фермерським господарствам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1102 (в редакції на день укладення договору) укладено договір №74 ФГ-2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству (далі -Договір) в сумі 500 000,00 грн (а.с. 23).

Згідно з п.3.4.2 Договору фермерське господарство "Забожана Миколи Григоровича" зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки Укрдержфонду на розрахунковий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі України згідно з встановленим графіком: до 1 грудня 2018 року в сумі 100 000 грн; до 1 грудня 2019 року в сумі 100 000 грн; до 1 грудня 2020 року в сумі 100 000 грн; до 1 грудня 2021 року в сумі 100 000 грн; до 1 листопада 2022 року в сумі 100 000 гривень.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що відповідно до чинного законодавства України у випадку прострочення терміну виконання зобов`язання по поверненню коштів фінансової підтримки Укрдержфонду фермерське господарство "Забожана Миколи Григоровича" зобов`язане сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу.

Крім того, п. 5.2 Договору передбачено за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Кошти фінансової підтримки у відповідності до умов договору були перераховані на рахунок фермерського господарства платіжним дорученням №242 від 04.12.2017 (а.с. 30).

На даний час прострочена заборгованість фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" терміном повернення до 01.12.2020 становить 100 000,00 грн.

Кіровоградським відділенням Укрдержфонду надано розрахунок розміру заборгованості з урахуванням штрафних санкцій за договором, відповідно до якого:

прострочена заборгованість - 100 000 грн;

сума інфляційних збитків - 4 990 грн;

сума пені - 5 457,53 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості складає 110 447,53 грн.

При вирішенні справи суд враховує таке.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що новоствореним фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після його створення, а у трудонедостатніх населених пунктах - п`ять років), фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, та іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок державного і місцевого бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств. Кабінет Міністрів України щорічно в проекті Державного бюджету України передбачає кошти на підтримку фермерських господарств. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щорічно передбачають кошти в проектах місцевих бюджетів на підтримку фермерських господарств.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1102 "Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам" 9в редакції на день надання фінансової підтримки) встановлено, що фінансова підтримка на конкурсних засадах на поворотній основі надається у розмірі, що не перевищує 250 тис. гривень, із забезпеченням виконання зобов`язання щодо повернення бюджетних коштів: новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях: - строком від трьох до п`яти років для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності; - іншим фермерським господарствам - строком до п`яти років для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва та переробки сільськогосподарської продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових (загальною площею не більш як 125 кв. метрів), для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі для сплати пайових внесків до пайових фондів сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, утворених фермерськими господарствами самостійно або разом з членами особистих селянських господарств, зрошення та меліорації земель.

Відповідно до п. 12,13 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, фермерське господарство несе відповідальність згідно з законодавством за нецільове використання одержаних коштів та своєчасне і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки. Кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідні рахунки Фонду і його регіональних відділень, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 1046 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного Кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на рахунок відповідача перераховано 500 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №242 від 04.12.2017 (а.с. 30).

Отримання цієї суми фінансової допомоги відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Враховуючи умови Договору, зокрема положення п. 3.4.2. щодо строку повернення фінансової допомоги, положення ст. 1049 Цивільного кодексу України, строк повернення поворотної фінансової допомоги, наданої позивачем відповідачу є таким, що настав.

Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання, заборгованість останнього перед позивачем складає 100 000,00 грн.

Доказів оплати заборгованості у розмірі 100 000,00 грн відповідач не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язання за Договором щодо повернення фінансової допомоги у встановлений строк (до 01.12.2020) належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 100 000,00 грн, а тому, така вимога підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 457,53 грн пені, 4 990,00 грн - інфляційних втрат, нарахованих за період з 02.12.2020 по 07.05.2021.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2. Договору за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки фермерське господарство сплачує Кіровоградському відділенню Укрдержфонду пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом п. 5.1. Договору передбачено, що відповідно до чинного законодавства України у випадку прострочення терміну виконання зобов`язання по поверненню коштів фінансової підтримки Кіровоградському відділенню Укрдержфонду фермерське господарство зобов`язане сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано відповідачу пеню (а.с. 16) у розмірі 5 457,53 грн та 4 990,00 грн інфляційних збитків у період з 02.12.2020 по 07.05.2021.

Перевіривши розрахунок пені та інфляційних втрат, господарський суд встановив, що позивачем правильно визначено період нарахування останніх, але не вірно зроблено розрахунок. Здійснивши власний розрахунок пені та інфляційних втрат за допомогою програми Ліга Закон, господарський суд встановив:

- пеня на суму 100 000,00 грн у період з 02.12.2020 по 07.05.2021 складає 5 454,84 грн;

- інфляційні втрати на суму 100 000,00 грн у період грудень 2020 - березень 2021 складають 4 988,79 грн.

Отже, позовні вимоги прокурора до Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" про стягнення заборгованості за договором №74ФГ-2017 від 01.12.2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі підлягають частковому задоволенню, а саме: 100 000,00 грн основного боргу, 5 454,84 грн пені та 4 988,79 грн інфляційних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в повному розмірі, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" (вул. Тараса Карпи, 84, каб. 504 Б, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 41386577) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Бориса Грінченка, буд. 1, кім. 503, 505, 507, 509, 511, м. Київ, 01001) 100 000,00 грн основного боргу, 5 454,84 пені та 4 988,79 грн інфляційних збитків на р/р UA 0015503; банк отримувача: ГУДКСУ у м. Київ; код отримувача за , МФО820172.

Стягнути з Фермерського господарства "Забожана Миколи Григоровича" (вул. Тараса Карпи, 84, каб. 504 Б, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 41386577) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подачу цієї позовної заяви в сумі 2 270,00 грн (реквізити отримувача: 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, , МФО 820172, р/р UA 0004600 в ДКСУ в м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Кіровоградській обласні прокуратурі (.), Українському державному фонду підтримки фермерських господарств (), Кіровоградському відділенню Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 415, м. Кропивницький, 25006), Фермерському господарству "Забожана Миколи Григоровича" (вул. Тараса Карпи, 84, каб. 504Б, м. Кропивницький, 25014).

Повне рішення складено 29.06.2021

Суддя М.С. Глушков