УХВАЛА

м. Київ

23.06.2021Справа № 910/556/19
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Музиченко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-альянс" на дії приватного виконавця під час виконання рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 6 982 712,15 грн

За участю представників

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача (боржника): Яковюк Л.Ю.

від приватного виконавця: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 6 959 750,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № 353/17 купівлі-продажу природного газу від 30.11.2017 в частині оплати вартості поставленого природного газу на суму 5 173 534,30 грн, що стало підставою для нарахування штрафу в розмірі 258 676,72 грн, пені в сумі 871 705,10 грн, інфляційних втрат в сумі 507 006,36 грн та 3 % річних в сумі 148 827,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 5 173 534 (п`ять мільйонів сто сімдесят три тисячі п`ятсот тридцять чотири) грн 30 коп., пеню в сумі 866 744 (вісімсот шістдесят шість тисяч сімсот сорок чотири) грн 17 коп., штраф в розмірі 258 676 (двісті п`ятдесят вісім шістсот сімдесят шість) 72 коп., 3 % річних в сумі 171 789 (сто сімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дев`ять) грн 67 коп., інфляційні втрати в сумі 506 101 (п`ятсот шість тисяч сто одна) грн 59 коп. та судовий збір в сумі 104 652 (сто чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн 69 коп.

31.10.2019 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

14.06.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" надійшла скарга на дії приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича під час виконання судового рішення у справі.

В обґрунтування вказаної скарги заявник посилався на те, що приватний виконавець Д`яченко Є.С. зобов`язаний був прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із припиненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз", а не постанову про зупинення виконавчих дій на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз", якою статуту стягувача при примусовому виконанні рішення у справі набуто не було. До того ж, заявником вказано, що правочин, на який посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" в якості підстави набуття права вимоги до боржника, суперечить вимогам чинного законодавства та оспорюється в судовому порядку. Означені обставини і стали підставою для звернення до суду зі скаргою про: визнання неправомірними дії приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича під час виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/556/19 щодо винесення постанови від 03.06.2021 про зупинення виконавчих дій у ВП №60880057 (у зведеному виконавчому провадженні №60911131 за провадженнями №6088057 та №60910663); визнання незаконною та скасування постанови від 03.06.2021 про зупинення виконавчих дій у ВП №60880057 (у зведеному виконавчому провадженні №60911131 за провадженнями №6088057 та №60910663); зобов`язання приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича під час виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/556/19 у ВП №60880057 (у зведеному виконавчому провадженні №60911131 за провадженнями №6088057 та №60910663) вжити дії у відповідності до п.3 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 15.06.2021 розгляд скарги було призначено на 23.06.2021.

Представник боржника та державний виконавець у судове засідання 23.06.2021 не з`явились, проте, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

З огляду на те, що згідно ч.4 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку, що не зважаючи на неявку сторін та державного виконавця, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" може бути розглянута судом у судовому засіданні 23.06.2021.

Розглянувши у судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс", суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення. При цьому, суд виходить з такого.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем здійснюється примусове виконання наказу від 31.10.2019 Господарського суду міста Києва по справі №910/556/19 (ВП №6088057).

Зокрема, 18.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем ухвалено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, згідно змісту якої об`єднано виконавчі провадженні №6088057 та №60910663 у зведене виконавче провадження №60911131.

Постановою від 03.06.2021 (ВП №6088057) на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" про зупинення виконавчих дій у зв`язку із зверненням останнього до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) правонаступником, керуючись ст.ст.34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 31.10.2019 Господарського суду міста Києва по справі №910/556/19.

Проте, на думку заявника, дії приватного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій є неправомірними, оскільки ухвалою від 13.04.2021 Господарського суду Запорізької області по справі №908/2095/20 про банкрутство постановлено ліквідувати банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз", а отже, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-альянс" №28/2 від 02.06.2021 приватний виконавець згідно приписів ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" повинен був ухвалити постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зауважує, що за приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 5 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

За даними автоматизованої системи документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" 18.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

З доданих до матеріалів скарги документів вбачається, що 27.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" (новий кредитор) було укладено договір №27/07/10 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" в обсязі та на умовах, визначених договором купівлі-продажу природного газу №353/17 від 30.11.2017 та договором купівлі-продажу природного газу №354/17 від 30.11.2017, укладеним між первісним кредитором та боржником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.05.2021.

25.05.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 03.06.2021.

02.06.2021. Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" подано письмові пояснення щодо заяви.

03.06.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 17.06.2021.

Тобто, станом на момент ухвалення приватним виконавцем Д`яченком Євгенієм Станіславовичем постанови від 03.06.2021 (ВП №6088057) про зупинення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 31.10.2019 Господарського суду міста Києва по справі №910/556/19, на розгляді Господарського суду міста Києва перебувала заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" про заміну сторони виконавчого провадження, що вказує на відповідність дій приватного виконавця вимогам п.5 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Одночасно, посилання скаржника в обґрунтування поданої скарги на наявність підстав для визнання недійсним договору №27/07/10 від 27.07.2020 про відступлення права вимоги не спростовує наведених вище висновків суду щодо відповідності дій приватного виконавця щодо зупинення виконавчих дій вимогам Закону України "Про виконавче провадження" станом на момент їх вчинення.

В контексті наведеного суд звертає увагу скаржника на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018р. по справі №5023/3905/12.

Слід зауважити, що на теперішній час відсутнє судове рішення про визнання недійсним договору №27/07/10 від 27.07.2020 у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним визнано не було.

Судом прийнято до уваги, що за даними автоматизованої системи документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/8895/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" про визнання договору про відступлення права вимоги № 27/07/10 від 27.07.2020 недійсним. Проте, рішення за наслідками вирішення спору у справі на теперішній час не постановлено.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати такими, що суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження" станом на момент їх вчинення, дії приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича щодо зупинення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 31.10.2019 Господарського суду міста Києва по справі №910/556/19, а отже і незаконною постанову від 03.06.2021.

При цьому, залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромгаз" про заміну сторони виконавчого провадження без розгляду ухвалою від 17.06.2021 вказаних вище висновків суду не спростовує.

З приводу посилання скаржника на виникнення у приватного виконавця обов`язку закінчити виконавче провадження, суд зазначає таке.

За приписами п.3 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт припинення юридичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 листопада 2020 року у справі №916/617/17 акцентовано якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

Тобто, з наведеного полягає, що припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження не є беззаперечною та безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки передумовою вказаних дій з боку приватного виконавця є вирішення питання щодо можливості правонаступництва.

В контексті наведеного суд звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, судове рішення у справі №910/556/19, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

За таких обставин, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні скарги №35/2 від 14.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на дії приватного виконавця під час виконання рішення у справі №910/556/19.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги №35/2 від 14.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на дії приватного виконавця під час виконання рішення.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.06.2021.

Суддя В. В. Князьков