Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/150/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкерн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко",

Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH),

Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід"

про визнання недійсними договорів,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - не з`явився.;

від відповідача-1 - Оніщук Є.О., ордер серія ВХ № 1002375 від 08.07.2020 р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача-2 - не з`явився;

від відповідача-3 - не з`явився;

від відповідача-4 - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP6B3WJ221903731A.

У судовому засіданні 14 червня 2021 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Голденкерн" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" (далі - відповідач-1), Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) (далі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (далі - відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід" (далі - відповідач-4), в якій просить:

- визнати недійсним Договір № 19/12/20-ПФД про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.12.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голденкерн";

- визнати недійсним Договір застави частки у статутному капіталі від 16 грудня 2019 року, укладений між ТзОВ "Цефей-Еко" та Фірмою Террасід Кюрбісхандель ГМБХ, в особі представника Шепелева Дмитра Євгеновича, щодо передачі в заставу частки у статутному капіталі ТзОВ "Поліський Стандарт";

- визнати недійсним Договір застави № 1 транспортних засобів та обладнання від 20.12.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід", в особі виконавчого директора Шепелева Дмитра Євгеновича, про передачу в заставу 20 одиниць транспортних засобів та обладнання.

Ухвалою суду від 3 березня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкерн" від 26.02.2021 р. б/н прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 4 березня 2021 року виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 3 березня 2021 року у справі № 918/150/21.

17 березня 2021 року від представника відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", на електронну адресу суду надійшла заява від 17 березня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 1 а.с. 98), в якій останній просив провести судове засідання, призначене на 29 березня 2021 року на 10:20 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 17 березня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" від 17 березня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

25 березня 2021 року від відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 23 березня 2021 року з додатками (т. 1 а.с. 106-155), в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема відповідач-1 зазначив, що ТзОВ "Цефей-Еко" виконувались умови спірного договору позики шляхом перерахування коштів на рахунок ТзОВ "Голденкерн" в загальному розмірі 5 890 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, поведінка ТзОВ "Цефей-Еко" була добросовісною, укладення договору відповідало його внутрішній волі, ТзОВ "Цефей-Еко" бажало реального настання правових наслідків, що обумовлені договором, і такі наслідки настали насправді. Як зазначив відповідач-1, сторона правочину - ТзОВ "Голденкерн", яка прийняла та не повернула кошти по договору позики, не може оспорювати договір позики, оскільки прийняття коштів свідчить про вчинення дій, які вказують на її волю зберегти дійсність правочину. Також відповідач-1 зазначив, що на момент укладення договорів застави ОСОБА_1 був єдиним представником Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) в Україні. Цією довіреністю крім іншого визначено, що ОСОБА_1 видано до 31.12.2027 р. Генеральну й Необмежену Довіреність представляти інтереси перед будь-якими третіми особами на території України. На думку відповідача-1 договір застави частки в статутному капіталі ТзОВ "Поліський стандарт" укладено повноваженим представником власника, який мав право на власний розсуд визначати умови договору. Відтак, як зазначив відповідач-1, позивачем не доведено, що спірними договорами порушується їхні права.

29 березня 2021 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 26.03.2021 р. про відкладення підготовчого засідання (т. 1 а.с. 158).

Ухвалою суду від 29 березня 2021 року підготовче засідання відкладено на 19 квітня 2021 року.

2 квітня 2021 року від відповідача-4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід", на адресу суду надійшла заява від 30.03.2021 р. про поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву (т. 1 а.с. 179), в якій останній просив визнати поважною причину пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву та поновити строк для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно із заявою від 30.03.2021 р. про поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву від відповідача-4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід", на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 30.03.2021 р. (т. 1 а.с. 175-178), в якому останній вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та повністю їх визнає. Зокрема відповідач-4 зазначив, що перевищення повноважень директором ТзОВ "Голденкерн" ОСОБА_2 при укладенні Договору позики мало місце як за сумою правочину, так і за його видом. також відповідпча-4 зазначив, що ТзОВ "Цефей-Еко" знав і за всіма обставинами не міг не знати про наявність обмежень виконавчого органу (директора) ТзОВ "Голденкерн" на укладення Договору позики. Також ввдфповідач-4 зазначив, що договори застави корпоративних прав ТзОВ "Поліський Стандарт" (50% статутного капіталу) між Фірмою Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH), Австрія та ТзОВ "Цефей-Еко" та механічних машин для збирання гарбузів між ТзОВ "Террасід" та ТзОВ "Цефей-Еко" були направлені не на забезпечення повернення ТзОВ "Голденкерн" отриманої позики, а на захоплення активів ТзОВ "Голденкерн", ТзОВ "Террасід", Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH). Зазначені вище договори застави як від Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH), так і від ТзОВ "Террасід" були підписані однією особою - ОСОБА_1 . Як зазначив відповідач-4, як ОСОБА_1 , так і представники ТзОВ "Цефей-Еко" дуже добре знали і розуміли, що укладаючи ці договори ОСОБА_1 діє всупереч інтересам ОСОБА_3 ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) та ТзОВ "Террасід" і з перевищенням повноважень на представництво цих підприємств.

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід" від 30.03.2021 р. про поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву задоволено та поновлено відповідачу-4, Товариству з обмеженою відповідальністю "Террасід", пропущений процесуальний строк для подання відзиву і прийнято відзив на позовну заяву від 30.03.2021 р. до розгляду.

5 квітня 2021 року від представника відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", на електронну адресу суду надійшла заява від 4 квітня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій останній просив провести судове засідання, призначене на 19 квітня 2021 року на 12:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon (т. 1 а.с. 193).

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" від 4 квітня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

19 квітня 2021 року від представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH), адвоката Савонік Н.І., через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 19.04.2021 р. (т. 1 а.с. 198-199), в якій останній зазначив, що строк дії договору про надання правової допомоги від 10 березня 2021 року закінчився 31 березня 2021 року та повинен був в подальшому пролонгований сторонами. Проте, станом на 19 квітня 2021 року договір про надання правової допомоги відповідачем, Фірмою Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH), пролонгований не був, що виключає участь адвоката Савонік Н.І. у судових засіданнях в якості представника та можливість подачі процесуальних документів по справі.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 1 червня 2021 року включно, а підготовче засідання відкладено на 6 травня 2021 року.

27 квітня 2021 року від представника відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", через систему "Електронний суд" надійшла заява від 27 квітня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 1 а.с. 211), в якій останній просив провести судове засідання, призначене на 6 травня 2021 року на 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" від 27 квітня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою від 6 травня 2021 року підготовче засідання відкладено на 17 травня 2021 року.

11 травня 2021 року від представника відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", через систему "Електронний суд" надійшла заява від 08.05.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 1 а.с. 232-233), в якій останній просив провести судове засідання, призначене на 17 травня 2021 року на 12:20 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" від 08.05.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

14 травня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшли пояснення від 12.05.2021 р. (т. 2 а.с. 1-5).

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 31 травня 2021 року.

19 травня 2021 року від представника відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", через систему "Електронний суд" надійшла заява від 18.05.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 37), в якій останній просив провести судове засідання, призначене на 31 травня 2021 року на 11:20 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 20 травня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" від 18.05.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

31 травня 2021 року від представника відповідача-3 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 24.05.2021 р. про витребування оригіналів письмових доказів та оголошення перерви (т. 2 а.с. 55-57), в якому останній просив витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" оригінал довіреності від Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ від 25.02.2019 р. на ім`я ОСОБА_1 та оголосити перерву у судовому засіданні.

31 травня 2021 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 58-59).

31 травня 2021 року від представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 60-61).

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року розгляд справи відкладено на 14 червня 2021 року.

Розглянувши у судовому засіданні 31 травня 2021 року клопотання представника відповідача-3 від 24.05.2021 р. про витребування оригіналів письмових доказів та оголошення перерви судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-3 від 24.05.2021 р. про витребування оригіналів письмових доказів та оголошення перерви, про що було описано в ухвалі від 31.05.2021 р.

Після судового засідання, 31 травня 2021 року від представника відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", через систему "Електронний суд" надійшла заява від 31.05.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 67-68), в якій останній просив провести судове засідання, призначене на 14 червня 2021 року на 10:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 1 червня 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" від 31.05.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

14 червня 2021 року від представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 14 червня 2021 року про розгляд справи без участі. В зазначеному клопотанні представник відповідача-2 просить судовий розгляд справи, призначений на 14 червня 2021 року, провести без участі представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH). Також в клопотанні представник відповідача-2 зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання 14 червня 2021 року з`явився представник відповідача-1 та позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Позивач у судове засідання 14 червня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином. Однак, ухвала суду від 31 травня 2021 року, відправлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Голденкерн" на адресу: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6, корп. 9, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (т. 2 а.с. 84-87).

Станом на 14 червня 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкерн" є: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6, корп. 9.

Відповідач-2 у судове засідання 14 червня 2021 року також не з`явився, однак 14.06.2021 р. від представника останнього через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 14 червня 2021 року по розгляд справи без участі представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH).

Відповідач-3 у судове засідання 14 червня 2021 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином.

Крім того відповідач-4 у судове засідання 14 червня 2021 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином. Однак, ухвала суду від 31 травня 2021 року, відправлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Террасід" на адресу: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6, корп. 9, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (т. 2 а.с. 80-83).

Станом на 14 червня 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід" є: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6, корп. 9.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення позивача, відповідача-3 та відповідача-4 про розгляд даної справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

У той же час повторне відкладення розгляду справи може призвести до виходу за межі встановлених чинним ГПК України строків розгляду господарських спорів та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи клопотання представника відповідача-2 від 14 червня 2021 року та приймаючи до уваги, що неявка позивача, відповідача-3 та відповідача-4 не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами за відсутності останніх.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

6 травня 2020 року до виконання обов`язків директора ТзОВ "Голденкерн" приступив ОСОБА_4 на підставі наказу № 36-К від 06.05.2020 року, що нині також перебуває на посаді директора товариства та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До 16 березня 2020 року функції директора ТзОВ "Голденкерн" виконував ОСОБА_2 , що перебував на посаді директора товариства з 4 серпня 2010 року, та який від імені ТзОВ "Голденкерн" підписав договір № 19/12/20-ПФД про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.12.2019 року.

Однак, як зазначає позивач, на момент підписання договору № 19/12/20-ПФД про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.12.2019 року, укладеному між ТзОВ "Цефей-Еко" та ТзОВ "Голденкерн", директором ТзОВ "Голденкерн" Квартніковом О.О. свідомо вчинялися дії щодо підписання вказаного договору на суму 10 000 000,00 грн., що перевищувало надані Статутом його повноваження, а тим паче без повідомлення і отримання відповідної згоди від учасників Товариства - Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH), Австрія.

16 грудня 2019 року був підписаний договір застави частки у статутному капіталі, між ТзОВ "Цефей-Еко" та Фірмою Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) в особі представника Шепелева Дмитра, який забезпечує всі вимоги заставодержателя, що випливають з договору позики (поворотної фінансової допомоги) № 19/12/20-ПФД.

Предметом застави по даному договору стала частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський Стандарт" (місцезнаходження Україна, 34731, Рівненська обл., Корецький р-н, село Іванівка, вулиця Центральна, будинок 10-А, ) на загальну суму 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп., що складає 50,00% від розміру Статутного капіталу.

Як зазначає позивач, зазначений договір був підписаний до підписання основного договору позики, оскільки його підписував представник Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) по довіреності від 25.02.2019 року - ОСОБА_5 , яка 17 грудня 2019 року було відкликана довірителем.

20 грудня 2019 року між ТзОВ "Цефей-Еко" та ТзОВ "Террасід" в особі виконавчого директора Шепелева Дмитра Євгеновича укладено договір застави № 1 транспортних засобів та обладнання.

Відповідно до п. 1.1. даного Договору було визначено, що даний договір забезпечує всі вимоги Заставодержателя, які виникають з договору позики (поворотної фінансової допомоги) № 19/12/20-ПФД від 20.12.2020 року (а також договорів про внесення змін до нього) надалі - договір позики, укладеного між Заставодержателем та ТзОВ "Голденкерн", (далі - Позичальник), згідно до якого Позичальник зобов`язується у порядку та на умовах викладених у договорі позики не пізніше 31.03.2020 року включно: повернути позику у розмірі 5 748 000,00 грн., сплатити проценти за користування коштами, комісії, а також штрафи та пені у розмірі та випадках, передбачені договором позики та цим договором, відшкодувати заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання Позичальником умов договору позики у розмірі і в випадку, передбачених кредитним договором.

Як зазначає позивач, фактично згідно до умов договору позики - позика мала бути надана в розмірі 10 400 000,00 грн., а не 5 748 000,00 грн., як вказано в договорі, також умовами договору передбачена сплата процентів за користування, тоді коли самим договором позики дана умова не встановлювалась. також позивач зазначив, що відповідно до відомостей з ЄДРПОУ по ТзОВ "Террасід" () засновником даного Товариства є Фірма Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH).

Позивач вважає, що за рахунок надання позики в розмірі 5 748 000,00 грн. ТзОВ "Цефей-Еко" має на меті набути у власність активи, що загалом вартують 23 886 878,10 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів до відомостей з Єдиного державного реєстру, які актуальні на момент запиту, необхідних для укладення цивільно-правових договорів, в тому числі про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

У відповідності з ч. 5 ст. 89 Цивільного кодексу України зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.12.2016 р., керівником та підписантом ТзОВ "Голденкерн" був ОСОБА_2 , з обмеженнями "згідно статуту".

Разом з тим, випискою та відомостями, які доступні у вільному доступі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не встановлено жодних обмежень на підписання правочинів щодо договорів позики, розмір яких перевищує будь-яку суму чи на внесення змін до цих правочинів.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надання чи надсилання документів, які підтверджують наявність обмежень у підписанта договору позики, на адресу ТзОВ "Цефей- Еко" або представникам, позивачем не надано, в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про наявність обмежень у керівника ТзОВ "Голденкерн", тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", не знав і не міг знати про будь-які обмеження повноважень представника позивача. Разом з тим, саме лише відправлення позивачем певних документів відповідачу (за наявності встановлення таких обставин) не може достеменно свідчити про їх отримання відповідачем та про обізнаність відповідача з ними, з їх змістом.

Зазначені вище висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 17 липня 2018 року по справі № 921/311/17-г/7.

Частиною 3 статті 92 Цивільного кодексу України унормовано, що для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Приписами статті 92 Цивільного кодексу України унормовано, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень,

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не мас юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

З огляду на вищезазначене, дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу юридичної особи, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками такої юридичної особи корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі юридичної особи, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

Відтак, на захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не мас юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому частиною четвертою статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Таким чином, закон вимагає, щоб виконавчий орган юридичної особи діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами такої юридичної особи, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов`язок відшкодувати завдані юридичній особі збитки.

Однак закон враховує, що питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт вчинення виконавчим органом юридичної особи протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Частина третя статті 92 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 Цивільного кодексу України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом із тим обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу юридичної особи необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи не се юридична особа.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частин перша статті 215 Цивільного кодексу України).

Договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

Закон не установлює виключного переліку обставин, які свідчать про недобросовісність чи нерозумність дій третьої особи у відносинах із юридичною особою. Тому з огляду на загальні засади здійснення цивільних прав (стаття 12 Цивільного кодексу України) висновок про добросовісність поведінки третьої особи залежить від того, чи відповідало укладення договору її внутрішній волі, чи бажала третя особа реального настання правових наслідків, що обумовлені договором, і чи настали такі наслідки насправді. Таким чином, підлягає оцінці не лише поведінка третьої особи до та в момент укладення оспорюваного договору, але й після його укладення, зокрема чи виконала третя особа свої обов`язки за договором, у який спосіб, як у подальшому третя особа розпорядилася одержаним за оспорюваним договором, чи не було залучення третьої особи до участі в укладенні договору формальною дією, спрямованою на подальше відчуження предмета договору з метою протиправного позбавлення юридичної особи права власності на майно.

Отже, оскільки ТзОВ "Цефей-Еко" виконувались умови спірного договору позики шляхом перерахування коштів на рахунок ТзОВ "Голденкерн" в загальному розмірі 5 890 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 123-134), поведінка ТзОВ "Цефей-Еко" була добросовісною, укладення договору відповідало його внутрішній волі, ТзОВ "Цефей-Еко" бажало реального настання правових наслідків, що обумовлені договором, і такі наслідки настали насправді.

Відповідно до п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Схвалення може відбуватись і стороною правочину, в даному випадку позивачем - ТзОВ "Голденкерн", у формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи.

В даній справі схвалення позивачем та власником позивача спірного правочину підтверджується також тим, що після укладення договорів застави та договору позики, 23 грудня 2019 року в м. Києві, між ОСОБА_6 та всіма учасниками Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) підписано меморандум, в якому також погоджено перерахування через підконтрольне підприємство позики на користь ТзОВ "Голденкерн" (п. 9 меморандуму) у розмірі, що вказаний у договорі.

Перерахування позики на виконання вказаного меморандуму підтверджується тим, що учасником ТзОВ "Цефей-Еко" є дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Укладення договорів застави було передумовою укладення договору позики, на забезпечення виконання якого укладено договори застави, та передумовою перерахування коштів по договору застави.

Тобто, уклавши договори застави, ТзОВ "Цефей-Еко" укладено договір позики та перераховувались кошти, що свідчить про бажання настання реальних наслідків.

Відповідно до п. 8.2. договору позики, договір вважається укладеним з моменту надання фінансової допомоги (буд-якої її частини) ТзОВ "Голденкерн".

Як було зазначено вище, після укладення договорів застави, 23 грудня 2019 року в м. Києві, між ОСОБА_6 та всіма учасниками Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) підписано меморандум, в якому також погоджено перерахування позики на користь ТзОВ "Голденкерн" (п. 9 меморандуму).

При цьому, жодним учасником Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) чи керівником Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) ОСОБА_8 , не повідомлялось про відкликання довіреності від 25.02.2019 р., виданої на ім`я ОСОБА_1 .

На момент укладення договорів застави ОСОБА_1 був єдиним представником Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) в Україні. Цією довіреністю крім іншого визначено, що ОСОБА_1 видано до 31.12.2027 р. Генеральну й Необмежену Довіреність представляти інтереси перед будь-якими третіми особами на території України.

Вищевказаною довіреністю визначено:

"Для представництва інтересів Фірми Представник наділений усіма належними Фірмі правами, зокрема:

2) вчиняти від імені Фірми правочини, узгоджувати умови, укладати, виконувати, контролювати виконання та розривати від імені Фірми будь-які договори, угоди, контракти без будь-яких обмежень в тому числі щодо придбання, відчуження будь-якого майна, майнових чи немайнових прав, надання чи отримання послуг, виконання чи замовлення робіт, отримання чи надання коштів тощо, включаючи зовнішньоекономічні договори (контракти), ті, що підлягають нотаріальному посвідченню, державній реєстрації тощо;

5) вчиняти будь-які дії, направлені на набуття у власність будь-якого майна чи прав та розпорядженням майном чи правами;

8) ... розпоряджатись без обмежень корпоративними правами юридичних осіб, відмовлятись від корпоративних прав...".

Отже, договір застави частки в статутному капіталі ТзОВ "Поліський стандарт" укладено повноваженим представником власника, який мав право на власний розсуд визначати умови договору.

Щодо тверджень ТзОВ "Голденкерн" про нібито вищу ринкову вартість предмету застави частки в статутному капіталі, варто зазначити, що ТзОВ "Голденкерн" взагалі не є стороною договору застави, а подані докази не є належними доказами, які спростовують узгоджену сторонами договору застави вартість предмету застави.

При цьому, визначаючи вартість предмету застави сторони керувались принципом свободи договору, а саме ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, якою визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 582 Цивільного кодексу України оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Сторонами у договорі визначено вартість предмету застави.

Крім того, посилаючись на доданий до позову Баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2019 р., ТзОВ "Голденкерн" вказує, що вартість предмету застави становить 8 754 500 грн 00 коп., враховуючи інформацію про оборотні та необоротні активи.

Однак, при визначенні вартості предмету застави варто також враховувати й інші показники, зокрема пасиви, які на кінець 2019 року становили 29 042 тис. грн., (графа 1695), тобто якщо від активів 17 509 000,00 грн. відняти пасив 29 042 000,00 грн. = - 11 533 000 грн., тому підприємство збиткове. Зазначене також підтверджується і відомостями зі Звіту про фінансові результати, в якому вказано про збиток за результатами 2019 року в розмірі 1 833 000,00 грн.

Отже, твердження позивача про намір привласнити частку в статутному капіталі ТзОВ "Поліський стандарт", вартість якої нібито перевищує розмір позики, яка надана позивачу, безпідставне та не підтверджене будь-якими доказами.

При цьому, позивач не позбавлений можливості виконати умови договору позики та повернути отримані кошти, але ТзОВ "Голденкерн" жодних заходів для повернення коштів не вживає.

Стосовно укладення договору застави транспортних засобів та обладнання слід зазначити, що учасником ТзОВ "Террасід", прийнято рішення про передачу в заставу майна, що підтверджується рішенням учасника ТзОВ "Террасід" від 16.12.2019 р., яке підписано представником Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) (Австрія) Шепелевим Д.Є. - єдиним представником учасника ТзОВ "Террасід" на території України на той момент, та яке було надано ОСОБА_1 для ТзОВ "Цефей-Еко" перед укладенням договору застави.

Цим рішенням учасника ТзОВ "Террасід" прийнято рішення про виступ майновим поручителем за зобов`язанням ТзОВ "Голденкерн" перед ТзОВ "Цефей-Еко" та передачу майна відповідача в заставу ТзОВ "Цефей-Еко".

Посилання позивача на те, що ТзОВ "Цефей-Еко" намагається за рахунок наданої позики заволодіти технікою, вартість якої перевищує розмір позики, шляхом звернення стягнення на предмет застави також не заслуговують на увагу, оскільки 14.03.2021 р. ТОВ "Цефей-Еко" подано заяву про зміну предмету позову у справі № 910/13929/20, відповідно до якої в рахунок погашення заборгованості ТзОВ "Голденкерн" перед ТзОВ "Цефей-Еко" за договором поворотної фінансової допомоги № 19/12/20-ПФД від 20 грудня 2019 року ТзОВ "Цефей-Еко" звернути стягнення на предмет застави за договором застави транспортних засобів та обладнання, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Террасід", шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів за вартістю, яка буде визначена в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Тобто, у разі задоволення позову у справі № 910/13929/20, виконавець буде описувати та оцінювати майно, яке в подальшому буде реалізовано на прилюдних торгах, а ТзОВ "Цефей-Еко" отримає лише кошти, необхідні для задоволення вимог по договору позики.

Крім того, твердження ТзОВ "Голденкерн" про нібито відсутність бажання ТзОВ "Цефей-Еко" повернути кошти по договору не заслуговують на увагу, оскільки ТзОВ "Цефей-Еко" на власний розсуд використовує свої права та способи захисту порушених прав ТзОВ "Цефей-Еко", що полягає у неповерненні коштів.

При цьому, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, ТзОВ "Голденкерн" не вживає будь-яких заходів для повернення коштів та виконання своїх зобов`язань.

Відтак, позивачем не доведено, що спірними договорами порушуються їхні права.

Отже, оскільки представників ТзОВ "Голденкерн", Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) та ТзОВ "Террасід" до відповідальності не притягнуто, ТзОВ "Голденкерн" не надано доказів завдання збитків ні позивачу ні власнику позивача, а спірні правочини було схвалені власниками позивача у формі мовчазної згоди, у формі меморандуму від 23.12.2019 р., а також, оскільки позивачем не доведено порушення цивільних прав ТзОВ "Голденкерн" та в чому полягає таке порушення, відсутні підстави для визнання спірних договорів недійсними.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкерн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH), Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Террасід" про визнання правочинів недійсними.

Судові витрати згідно статті 129 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.