УХВАЛА

м. Київ

18.06.2021Справа № 910/5694/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кучеренко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №910/5694/21

За позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа»

про стягнення 298985,94 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Сінькевич В.А.;

від відповідача: Аметова Л.Р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» (далі - відповідач) про стягнення 298985,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №02.5-14/1-139 від 22.07.2016, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 253798,39 грн, пеню у розмірі 24084,28 грн, 3% річних у розмірі 5895,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 15207,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 відкрито провадження у справі №910/5694/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 18.05.2021.

Підготовче засідання, призначене на 18.05.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Васильченко Т.В. на лікарняному.

19.05.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення боргу до 179110,36 грн, оскільки відповідачем частково здійснено оплати. При цьому здійснено перерахунок компенсаційних витрат та штрафних санкцій станом на 12.05.2021, а тому просить стягнути пеню в сумі 27786,41 грн, 3% річних у розмірі 6012,81 грн та інфляційні втрати у розмірі 20582,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 призначено підготовче засідання на 08.06.2021.

24.05.2021 через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки відповідно до постанови Уряду на території України з 12.03.2020 введено карантин для запобігання поширенню COVID-19, а відповідно до розпорядження Уряду з 17.03.2020 тимчасово закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення. Основною діяльністю відповідача є надання послуг з наземного обслуговування авіаперевізникам, відтак, враховуючи закриття пунктів пропуску з 17.03.2020, воно не мало змоги використовувати орендоване майно з підстав тимчасового припинення виробничої діяльності, що свідчить про відсутність у нього обов`язку вносити платежі за договором.

В судовому засіданні 08.06.2021 оголошено перерву до 18.06.2021.

14.06.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що обмеження регулярних пасажирських перевезень та переведення обслуговування рейсів з пасажирського терміналу «D» до терміналу «F» не позбавляє відповідача права доступу до орендованого приміщення та його використання, а відтак його посилання про неможливість використовувати орендоване майно є безпідставним.

18.06.2021 у судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про передачу справи за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області, оскільки спір виник на підставі договору про відшкодування витрат на утримання майна, а саме нежитлових приміщень, що розташовані в пасажирському терміналі «D» Міжнародного аеропорту «Бориспіль», який знаходиться у Київській області.

В судовому засіданні 18.06.2021 представник відповідача клопотання про передачу справи за підсудністю підтримав, просив задовольнити; представник позивача у задоволенні поданого клопотання просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи суд дійшов висновку про задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» щодо передачі справи за виключною підсудністю, як то передбачено приписами частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, до Господарського суду Київської області.

Приписи статті 125 Конституції України передбачають, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 ГПК України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 ГПК України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 ГПК України).

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За загальним правилом, за приписами частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Стаття 30 Господарського процесуального кодексу України визначає порядок розгляду справ за виключною підсудністю, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом статті 30 ГПК України, визначає суд, яким має бути розглянуто справу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі №916/142/19.

Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №905/1566/17.

Виходячи із комплексного аналізу положень статей 30, 31 Господарського процесуального кодексу України, суди не можуть допускати випадків будь-яких спорів щодо підсудності, оскільки Господарським процесуальним кодексом України чітко визначено категорії спорів, які повинні розглядатися тільки за виключною підсудністю.

Так, частина 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлює виключну підсудність спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При цьому, словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 та від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку, як встановлено судом, спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №02.5-14/1-139 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання послуг орендарю від 22.07.2016 в частині відшкодування витрат позивача на утримання майна, а саме нежитлових приміщень, розташованих в пасажирському терміналі «D» Міжнародного аеропорту «Бориспіль», що знаходиться за адресою: 08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

За таких обставини, приймаючи до уваги викладені в постанові від 16.02.2021 у справі 911/2390/18 висновки Великої Палати Верховного Суду та зважаючи на те, що спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, яке знаходиться в Київській області, суд дійшов висновку, що спір має вирішуватись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням орендованого нерухомого майна.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ч. 1 ст. 31 ГПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що матеріали справи №910/5694/21 підлягають передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись приписами статей 27, 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №910/5694/21 за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про стягнення 298985,94 грн передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16/108).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.06.2021.

Суддя Т.В. Васильченко