Справа № 909/223/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника позивача адвоката Кушнарьова Д. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/223/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" до відповідача Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 2 354 765 грн 88 коп. заборгованості за договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

ТОВ "Компанія "Гамаюн" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом про стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради заборгованості за договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти від 22 червня 2020 р. № 321/2020/57 в розмірі 2 354 766 грн 18 коп., з яких 2 177 928 грн - основний борг, 51 524 грн 41 коп. - пеня, 25 564 грн 37 коп.- 3% річних, 99 749 грн 10 коп. - інфляційні втрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач не оплатив поставлений позивачем товар.

29 березня 2021 р., суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

07 квітня 2021 р., суд призначив підготовче засідання на 13 травня 2021 р.

28 квітня 2021 р., від відповідача надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що відповідач щодо позову заперечує, при цьому зазначає, що прострочення виконання грошового зобов`язання не залежало від його волі, оскільки Департамент освіти та науки Івано-Франківської міської ради був позбавлений можливості погасити заборгованість у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.

18 травня 2021 р., позивач через канцелярію суду подав заперечення на відзив, в яких вказав на те, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

27 травня 2021 р., суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд цієї справи по суті на 17 червня 2021 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

22 червня 2020 р., ТОВ "Компанія "Гамаюн" (учасник-переможець) та Департамент освіти та науки Івано-Франківської міської ради (замовник) уклали договір про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 321/2020/57, відповідно до якого учасник-переможець зобов`язався поставити замовнику товар: ДК 021:2015-39160000-1 Шкільні меблі, а замовник прийняти і оплатити такий товар; кількість та асортимент товару зазначено у специфікації до договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна договору становить 2 177 928 грн.

Згідно з пунктами 4.2 та 4.3 Договору, замовник здійснює розрахунки за фактично отриманий товар або партії товару з моменту отримання товару та підписання сторонами здавально-приймальних документів (після пред`явлення учасником-переможцем належно оформленої у встановленому чинним законодавством порядку видаткової накладної). Допускається відтермінування платежу за фактично поставлену партію товару протягом 90 календарних днів з дня поставки.

В п. 5.2 Договору визначено, що перехід права власності на товар переходить від учасника-переможця до замовника з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткових (товарно-транспортних) накладних, які засвідчують момент передачі товару.

За змістом пунктів 7.1, 7.7 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та Договором. За порушення умов договору сторони несуть відповідальність у розмірі облікової ставки, що діяла на момент виникнення порушення.

В липні 2020 р., позивач поставив відповідачу визначений у договорі товар на загальну суму 2 177 928 грн, який останній не оплатив.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із змісту наявних в матеріалах справи видаткових та товарно-транспортних накладних, підписаних сторонами без жодних зауважень та скріплених їх печатками, вбачається, що позивач в липні 2020 р. (з 02 по 23 липня 2020 р.) поставив відповідачу товар на загальну суму 2 177 928 грн, який останній не оплатив. Відтак, позов ТОВ "Компанія "Гамаюн" в частині стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради 2 177 928 грн основного боргу слід задовольнити.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі положень ст. 625 ЦК України та п. 7.7 Договору, позивач нарахував відповідачу 51 524 грн 41 коп. пені, 25 564 грн 37 коп. 3% річних та 99 749 грн 10 коп. інфляційних втрат.

Як визначено в ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

В ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, в п. 4.3 Договору був визначений обов`язок замовника оплатити отриманий товар протягом 90 банківських днів з моменту поставки товару.

Суд самостійно розрахував інфляційні втрати на суму 2 177 928 грн, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду (з листопада 2020 р. по лютий 2021 р.) та встановив, що вимога в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню частково - в сумі 99 658 грн 86 коп. Натомість заявлені позивачем до стягнення пеня в розмірі 51 524 грн 41 коп. та 3% річних в розмірі 25 564 грн 37 коп. у зв`язку із арифметичною правильністю таких розрахунків слід стягнути з відповідача у повному обсязі.

Щодо тверджень відповідача про відсутність бюджетного фінансування слід зазначити, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, у розумінні ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2019 р. у справі № 916/774/18, від 11 травня 2018 р. у справі № 906/575/17, від 15 травня 2018 р. у справі № 918/619/17

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відтак позивач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору в розмірі 14 грн 52 коп.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково;

з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (вул. Кардинала Любомира Гузара, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76019; ідентифікаційний код 40312499) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" (вул. Північно-Сирецька, буд. 3, м. Київ, 04136; ідентифікаційний код 37726414) стягнути 2 177 928 (два мільйони сто сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн основного боргу, 51 524 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот двадцять чотири) грн 41 коп. пені, 25 564 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн 37 коп. 3 % річних, 99 658 (дев`яносто дев`ять шістсот п`ятдесят вісім) грн 86 коп. інфляційних втрат та 35 320 (тридцять п`ять тисяч триста двадцять) грн 13 коп. судового збору;

в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" про стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради 90 грн 24 коп. інфляційних втрат - відмовити;

судовий збір в частині 01 грн 35 коп. - залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 30 червня 2021 р.