РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2021Справа № 910/4559/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парігон Україна»

про стягнення 565 547, 21 грн.,

за участі представників:

позивача - Кучеренко І.В.,

відповідача - Чернишов О.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парігон Україна» про стягнення 565 547, 21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором № 0491-Т/19 від 03.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 09 квітня 2021 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4559/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11.05.2021.

Представник позивача подав до суду заяву про участь у судовому засіданні 11.05.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк» про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.11.2021 представник відповідача подав відзив, у якому просив провести врегулювання спору за участі судді.

За приписами частини першої статті 186 Господарського процесуального кодексу України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи, що позивач заперечував проти врегулювання спору за участі судді, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача.

До Господарського суду міста Києва 11 травня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що викладені у відзиві доводи відповідача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи у підготовчому засіданні 11.05.2021 оголошено перерву до 01.06.2021.

Представник відповідача 19 травня 2021 року подав до суду письмові заперечення.

За результатами підготовчого засідання 01.06.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 29.06.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 29.06.2021 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю, у зв`язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 29.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 03.10.2019 укладено договір № 0491-Т/19, за яким позивач зобов`язався надавати відповідачу транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, та додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу, а відповідач - оплачувати надані послуги.

Пунктом 2.1 договору № 0491-Т/19 від 03.10.2019 передбачено, що організація виконання позивачем визначених договором послуг здійснюється на підставі заявки, яка оформлюється та узгоджується сторонами.

В заявці визначаються вага і кількість вантажу, маршрут, вид транспорту, вартість послуг з врахуванням плати позивачу (пункт 2.2 договору № 0491-Т/19 від 03.10.2019).

Заявками № 1 від 03.10.2019, № 2 від 14.11.2019, № 3 від 17.12.2019 сторони узгодили вагу вантажу, маршрут перевезення, вид транспорту та вартість послуг.

Згідно пункту 7.3 договору № 0491-Т/19 від 03.10.2019 належними доказами підтвердження витрат позивача на виконання транспортно-експедиторських послуг є документи - рахунки, накладні, коносаменти, СМR і т.д., видані третіми особами, які залучались до надання послуг, передбачених цим договором.

З долучених до матеріалів справи рахунків № 325676 від 18.11.2019, № 325677 від 18.11.2019, № 327301 від 29.11.2019, № 328354 від 10.12.2019, № 328714 від 20.12.2019, № 332010 від 21.01.2020, № 334722 від 18.02.2020, № 332607 від 23.01.2020, договорів № 265-ТЕ від 29.12.2018, № 2-288 від 19.12.2018, № 0523/19 від 01.04.2019, № 2020-БУХ-12/10/17 від 06.06.2017, № 2017/0112 від 01.12.2017, № 05062019 від 05.06.2019, № К-856/18 від 19.09.2018, № 10/11 від 10.05.2011, № К-777/17 від 06.06.2017, № У-825/18 від 01.04.2018, № 26/10-18 від 26.10.2018, № 51 від 15.11.2013, № К-843/18 від 01.08.2018, залізничних накладних № 32527582, № 32732851, № 32832735, № 46119251, № 46355137, № рахунків № ECF-5711 від 18.11.2019, № ECF-5426 від 18.10.2019, № ECF-5437 від 22.10.2019, № ECF-5364 від 25.10.2019, актів виконаних робіт від 30.11.2019, від 31.10.2019, № 49879 від 20.10.2019, № 51245 від 28.10.2019, № 55301 від 18.11.2019, № 56377 від 24.11.2019, № 7 від 31.10.2019, № ОС-3/000066 від 11.01.2020, № 10 від 31.10.2019, № 3499 від 23.11.2019, № 3407 від 14.11.2019, № 3498 від 20.11.2019, № 204 від 18.11.2019, № 207 від 22.11.2019, № 714 від 30.11.2019, № 491 від 02.12.2019, № 30137 від 27.12.2019, № 30182 від 27.12.2019, № 30178 від 27.12.2019, № 20 від 23.12.2019, № 156 від 09.12.2019, № 22612 від 04.12.2019, № 22558 від 04.12.2019, № ОС-3/000098 від 16.01.2020, № 849 від 04.12.2019, № 874 від 04.12.2019, № 333 від 13.12.2019, № ОС-3/000156 від 23.01.2020, № ОС-3/0098/1 від 07.02.2020, № 500 від 28.12.2019, № 44 від 31.01.2020, № 23346 від 13.12.2019, № 23369 від 14.12.2019, платіжних доручень № 73476 від 28.11.2019, № 71014 від 11.10.2019, № 71934 від 30.10.2019, № 72267 від 05.11.2019, № 73750 від 05.12.2019, 71720 від 28.10.2019, № 72779 від 14.11.2019, № 72402 від 07.11.2019, № 76104 від 27.01.2020, № 70731 від 08.10.2019, № 71468 від 22.10.2019, № 71806 від 29.10.2019, № 72506 від 11.11.2019, № 72647 від 13.11.2019, № 73958 від 09.12.2019, № 73954 від 09.12.2019, № 73957 від 09.12.2019, № 73825 від 05.12.2019, № 73953 від 09.12.2019, № 74438 від 17.12.2019, № 74493 від 18.12.2019, № 74587 від 19.12.2019, № 74659 від 20.12.2019, № 74675 від 21.12.2019, № 74755 від 23.12.2019, № 74817 від 24.12.2019, № 74388 від 17.12.2019, № 74957 від 27.12.2019, № 74958 від 27.12.2019, № 74959 від 27.12.2019, № 74500 від 19.12.2019, № 74793 від 24.12.2019, № 77381 від 20.02.2020, № 75497 від 13.01.2020, № 76103 від 27.01.2020, № 76270 від 29.01.2020, № 76271 від 29.01.2020, № 75123 від 03.01.2020, № 76450 від 31.01.2020, № 77058 від 13.02.2020, № 76614 від 05.02.2020, № 77668 від 27.02.2020, № 80880 від 15.05.2020, товарно-транспортних накладних № 663 від 20.11.2019, № 656 від 14.11.2019, № 9210 від 13.11.2019, 660 від 19.11.2019, № 9077 від 19.11.2019, № 655 від 13.11.2019, № 666 від 20.11.2019, № 8 від 21.11.2019, № 661 від 20.11.2019, № 9108 від 19.11.2019, № 9636 від 1911.2019, № 664 від 20.11.2019, № 665 від 20.11.2019, навантажувальних ордерів № ГП-00274440, № ГП-00278207, № ГП-00277964, № ГП-00283956, № ГП-00283957, вбачається, що позивач надав відповідачу транспортно-експедиторські послуги за заявками № 1 від 03.10.2019, № 2 від 14.11.2019, № 3 від 17.12.2019 на загальну суму 1 177 004, 78 грн.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач у відзиві не заперечує факт надання позивачем послуг на суму 1 177 004, 78 грн., проте наголошує, що строк оплати на час звернення до суду з даним позовом не настав, оскільки позивач не надав відповідачу оригіналів товарно-транспортної документації.

Пунктом 4.3 договору № 0491-Т/19 від 03.10.2019 встановлено, що оплата послуг здійснюється відповідачем на умовах попередньої оплати на підставі рахунків, виставлених позивачем.

Враховуючи наведене положення договору, суд відхиляє твердження відповідача, що обов`язок оплатити надані послуги за договором № 0491-Т/19 від 03.10.2019 виникне у відповідача тільки після надання йому оригіналів товарно-транспортної документації, оскільки порядок розрахунку встановлений сторонами на умовах попередньої оплати та не залежить від наявності будь-якої документації.

Судом встановлено, що строк оплати за договором № 0491-Т/19 від 03.10.2019 є таким, що настав.

З долучених до матеріалів справи платіжних доручень № 91 від 13.01.2020 на суму 196 424, 34 грн., № 92 від 13.01.2020 на суму 178 496, 04 грн., № 95 від 20.01.2020 на суму 180 000, 00 грн., № 96 від 20.01.2020 на суму 207 013, 92 грн. вбачається, що відповідач оплатив надані послуги тільки частково, у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 415 070, 48 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 415 070, 48 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 36 399, 26 грн. - пені, 83 014, 10 грн. - штрафу, 9 057, 17 грн. - 3 % річних та 22 006, 20 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 27.06.2020 по 19.03.2021.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.10 договору № 0491-Т/19 від 03.10.2019 передбачено, що відповідач несе відповідальність за несвоєчасну оплату позивачу вартості транспортно-експедиторських послуг у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення за весь термін тривання порушення. Якщо термін прострочення перевищує 30 календарних днів, відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 20 % від вартості наданих послуг.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені і штрафу та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 36 399, 26 грн. - пені, нарахованої за період часу з 27.06.2020 по 19.03.2021, та 83 014, 10 грн. - штрафу.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 9 057, 17 грн. - 3 % річних та 22 006, 20 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 27.06.2020 по 19.03.2021.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Парігон Україна» (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 11, ідентифікаційний код 43166433) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк» (65005, Одеська область, місто Одеса, вулиця Середня, будинок 83-А, ідентифікаційний код 36554180) 415 070 (чотириста п`ятнадцять тисяч сімдесят) грн. 48 коп. - основного боргу, 36 399 (тридцять шість тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 26 коп. - пені, 83 014 (вісімдесят три тисячі чотирнадцять) грн. 10 коп. - штрафу, 22 006 (двадцять дві тисячі шість) грн. 20 коп. - інфляційних втрат, 9 057 (дев`ять тисяч п`ятдесят сім) грн. 17 коп. - 3 % річних та 8 483 (вісім тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 21 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.07.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк