ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021м. ДніпроСправа № 904/4251/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТОБІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС. КОМ"

про стягнення заборгованості

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг 125 233,00 грн. за неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за договором поставки № 2910/19 від 29.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 справу №904/4251/21 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 466.

Всупереч вимог, викладених в ухвалі суду від 26.04.2021 Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 сторонами укладено Договір поставки №2910/19 (далі Договір), за п.1.1. якого Продавець (Позивач) передає у власність, а Покупець (Відповідач) відповідним чином приймає та оплачує продукцію (далі Товар) у кількості, асортименті та за цінами, вказаними у видаткових накладних на Товар, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Товар відвантажується зі складу Продавця або доставляється Продавцем на підставі видаткової накладної Продавця, згідно письмового замовлення, чи замовлення по телефону або надісланого електронною поштою чи факсом Покупця (п.2.1. Договору).

Покупець зобов`язаний прийняти Товар по кількості та якості у відповідності до чинного законодавства і передати Продавцю оформлені товарно-супровідні документи, які підтверджують факт прийняття Товару та виконання обов`язку Продавця передати Товар (п.2.3. Договору).

Датою поставки вважається дата, яка зазначена у видаткових накладних Продавця (п.2.4. Договору).

Пунктом 2.6. Договору визначено, що перехід права власності на Товар відбувається з моменту прийняття Товару Покупцем за кількістю та якістю.

Згідно з п.3.1. Договору ціна формується в національній валюті України та вказується в кожній видатковій накладній, що є невід`ємною частиною Договору.

Загальна сума Договору складається з суми вартості всіх партій Товару, відпущених Покупцю за видатковими накладними протягом строку дії Договору (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору розрахунки за поставлений Товар здійснюються за попередньою оплатою або за письмовою домовленістю Сторін.

Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно оплатити придбаний ним Товар, у терміни, вказані у рахунках, шляхом безготівкового розрахунку (п.4.2. Договору).

Пунктом 6.1. Договору визначено, що даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення відбитками їх печаток і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, передбачених умовами Договору. У випадку, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії Договору жодна зі Сторін не направить лист щодо припинення Договору, він вважається пролонгованим на 3 (три) роки.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачеві товар на суму 136 233,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 12888 від 22.09.2020 на суму 6 733,32 грн.; №12889 від 22.09.2020 на суму 9 225,48 грн.; №13230 від 25.09.2020 на суму 10 576,80 грн.; №13479 від 30.09.2020 на суму 21 153,60 грн.; №13761 від 02.10.2020 на суму 59 230,08 грн.; №13762 від 02.10.2020 на суму 29 313,72 грн.

За даними Позивача, Відповідач зобов`язання за Договором виконав частково, сплативши Позивачеві за поставлений Товар 11 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №25 від 25.09.2020.

08.02.2021 з метою досудового врегулювання спору, Позивач направив Відповідачеві вимогу №05/02-21 від 05.02.2021 про сплату заборгованості у розмірі 125 233,00 грн. протягом 7 (семи) днів, з моменту отримання Відповідачем вимоги.

Вимогу Відповідач одержав 15.03.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення №798. Однак, дана вимога залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є виконання договору поставки, період виникнення (існування) зобов`язань (боргу), строки оплати та обґрунтованість нарахування основного боргу.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростовував.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, видаткові накладні, платіжне доручення про часткову оплату боргу), перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає їх правильними та обґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано Відповідачем неналежне виконання останнім умов Договору в частині своєчасної оплати поставленого Позивачем товару.

З урахуванням викладеного, до стягнення належить 125 233,00 грн. основного боргу.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі (витрати на сплату судового збору) слід покласти на Відповідача.

Також Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу, вартість якої за орієнтовним розрахунком становить 10 000,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу Позивач надав копію договору №02/09/19 про надання юридичних послуг від 02.09.2019, укладеного адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Сидоренко і Партнери", в особі Керуючого партнера Сидоренка В.В. та ТОВ "ТОТОБІ", копію Додаткової угоди №1 від 01.02.2021 до Договору про надання юридичних послуг №02/09/19 від 02.09.2019, копію акту здачі-прийняття наданих послуг №1 від 12.04.2021 з відображенням погодинної витрати часу на виконання певної роботи, із зазначення вартості наданих послуг та ціни за годину роботи адвокату, рахунок №5 від 10.02.2021 на загальну суму 5 000,00 грн., рахунок №9 від 22.03.2021 на загальну суму 5 000,00 грн., інформацію з Приват24 про оплату послуг на загальну суму 10 000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1096809 від 12.04.2021 на ім`я адвоката Сидоренко В.В.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами статті 129 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку Відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки Позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата Позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення Позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Аналогічна правова позиція щодо можливості суду за власною ініціативою зменшити розмір адвокатських витрат міститься у численних судових рішеннях Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 909/371/18 та постанові від 06.03.2019 у справі №910/15357/17.

Законодавчо передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Матеріалами справи підтверджується, що 02.09.2019 адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Сидоренко і Партнери" (далі Адвокатська компанія), в особі Керуючого партнера Сидоренка В.В. та ТОВ "ТОТОБІ" (далі Клієнт) укладено договір №02/09/2019 про надання юридичних послуг (далі Договір), за п.1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатська компанія бере на себе зобов`язання надавати юридичні послуги в об`ємі та на умовах, передбачених даним Договором.

Адвокатська компанія бере на себе зобов`язання по виконанню наступних юридичних послуг: адвокатська компанія зобов`язується надати Клієнтові юридичні послуги шляхом проведення юридичного аналізу та проведення експертизи договорів, контрактів, також документів пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю Клієнта, внутрішніх документів, корпоративних документів, бухгалтерських та/або ін. документів Клієнта (п.2.1.1. Договору).

Послуги, надані Адвокатською компанією, Клієнт оплачує в гривнях без ПДВ, на підставі рахунку, виставленого Адвокатською компанією. Сума оплати має бути взаємно погоджена заздалегідь відповідно до об`єму юридичних послуг, що підлягає оплаті за даним Договором (п.4.1. Договору).

У Додатковій угоді № 1 від 01.02.2021 до Договору про надання юридичних послуг №02/09/19 від 02.09.2019 (далі Угода) сторони погодили, що з моменту укладення даної Угоди Адвокатська компанія зобов`язується надати Клієнтові юридичну допомогу щодо стягнення заборгованості з ТОВ "БІЗНЕС.КОМ" на користь Клієнта по Договору поставки №2910/19 від 29.10.2019 (далі справа).

Адвокатська компанія надаючи юридичні послуги ознайомлюється з матеріалами справи, надає Клієнтові юридичні консультації, пов`язані з даною справою, аналізує ситуацію та обставини справи, розробляє стратегію та тактику ведення справи в суді, складає необхідні процесуальні документи на стадії досудового врегулювання спору. Адвокатська компанія, в рамках виконання умов Договору складає вимогу щодо сплати заборгованості, позовну заяву про стягнення заборгованості за договором поставки №2910/19 від 29.10.2019 (далі судова справа), розраховує суму заборгованості, штрафних санкцій та пені, що підлягає стягненню, надає консультації щодо розміру та оплати судового збору, готує по судовій справі необхідні процесуальні документи (заяви про зміну позовних вимог, клопотання, доповнення, апеляційну скаргу, касаційну скаргу, відповідні відзиви/заперечення), а також вчиняє інші необхідні дії та/або готує інші документи, необхідні для ефективної реалізації процесуальних прав Клієнта (п.2.1., п.2.2. Угоди).

Вартість послуг, визначених в п.2. даної Угоди, розраховується шляхом множення кількості годин витрачених адвокатами Адвокатської компанії, які надавали юридичні послуги Клієнтові на вартість однієї години роботи адвоката Адвокатської компанії. Ставка почасової роботи адвокатів Адвокатської компанії складає 2 000,00 грн., без ПДВ (п.3.1. Угоди).

Згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг №1 від 12.04.2021 Адвокатська компанія надала Клієнту наступні послуги: детальний аналіз договору поставки №2910/19 від 29.10.2019 та первинних документів до нього, проведений аналіз судової практики та надана Клієнту юридична консультація щодо судової перспективи по стягненню заборгованості за договором поставки №2910/19 від 29.10.2019 (1,5 години) вартістю 3 000,00 грн.; підготовка вимоги щодо сплати заборгованості від 05.02.2021 за договором поставки №2910/19 від 29.10.2019 (1 година) вартістю 2 000,00 грн.; підготовка позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської обл. про стягнення з ТОВ "БІЗНЕС.КОМ" на користь Клієнта суми заборгованості за Договором №2910/19 від 29.10.2019, підготовка необхідної кількості додатків до позовної заяви, розрахунок суми заборгованості та надана консультація Клієнту щодо розміру та порядку оплати судового збору.

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з Відповідача за надані Позивачеві послуги.

Перевіривши вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд встановив, що відповідно до ст. 123 ГПК України витрати на підготовку вимоги щодо сплати заборгованості від 05.02.2021 за договором поставки №2910/19 від 29.10.2019 (1 година) вартістю 2 000,00 грн. не належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки досудове врегулювання спору є необов`язковим.

З урахуванням викладеного, враховуючи характер даного позову, складність спору, обсяг наданої правничої допомоги, що має безпосереднє відношення та є необхідною саме в рамках даної справи, суд вважає допустимим розміром правничої допомоги, яка підлягає стягненню з Відповідача 8 000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС.КОМ" (49000, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.36, код 39620402) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТОБІ" (03126, м. Київ, вул. Академіка Білецького, буд. 9-В, оф. 23, код 40872583) 125 233,00 грн. основного боргу, 8 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу, 2 270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 29.06.2021

Суддя С.Г. Юзіков