ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1451/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5)
про стягнення 22036,03 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення 22036,03 грн., що складається із: заборгованості в розмірі 21672,61 грн., пені в розмірі 294,00 грн. та 3 % річних в розмірі 69,42 грн. На обґрунтування позову вказує про неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов`язань за договором на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 72436 від 01.01.2019 в частині здійснення споживачем своєчасної та повної оплати рахунку за спожиту електричну енергію за січень 2021 року.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду в розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

14.05.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11002) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

21.05.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 11811) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 ст. 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 зі змінами та доповненнями (далі-Постанова), тимчасово, на період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Згідно з п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 Постанови № 312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Відповідно до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Приписами п. 9. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку визначено, що обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем позивач проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, зокрема за фактом споживання електричної енергії.

Головне управління Національної поліції в Харківській області приєдналося до умов Договору № 72436 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції № 2.

Із обставин справи слідує, що 02.03.2020 споживачу змінено комерційну пропозицію № 2 на комерційну пропозицію № 2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів.

Порядок розрахунків за Договором №72436 від 01.01.2019 визначається відповідно до комерційної пропозиції № 2/7, яка є невід`ємним додатком до Договору.

Згідно п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на сцецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 3 до цього Договору.

За умовами п. 3 комерційної пропозиції № 2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється платником один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії; у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані платником за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Згідно з п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4 комерційної пропозиції № 2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, де і встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 (робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до даних переданих АТ "Харківобленерго", Головному управлінню Національної поліції в Харківській області проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію. А саме:

- рахунок за січень 2021 р. на суму 21672,61 грн. (направлено поштовим зв`язком 04.02.2021, строк оплати по 20.02.2021 включно).

Проте вказаний рахунок відповідачем не оплачено, у зв`язку із чим, станом на 01.04.2021 загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за договором № 72436 від 01.09.2019 склала 21672,61 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що вказані рахунки були скеровані та вручені споживачу (а.с. 25-31).

На обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що відповідачем свої зобов`язання щодо оплати вартості спожитої електричної енергії за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконано не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем за січень 2021 року наявна заборгованість за спожиту електричну енергію, яка склала 21672,61 грн.

Відповідач у своєму відзиві заперечив проти позову, посилаючись на те, що на 2021 рік договір про постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем не укладався, тому ГУНП в Харківській області не брало на себе будь-яких зобов`язань перед позивача щодо оплати поставленої електричної енергії. Договір № 739/20-1 та комерційна пропозиція до нього не містила умов його продовження на 2021 рік, тому твердження позивача про те, що між сторонами існує укладений договір про постачання електричної енергії у 2021 році, умови якого відповідач не виконує, є необґрунтованим та не підтверджується наданими позивачем копіями документів. У зв`язку із відсутністю укладеного між сторонами договору, відповідачем були повернуті акти приймання-передачі електричної енергії за січень 2021 року без підписання з боку ГУНП в Харківській області та без проведення відповідної оплати. Окрім того, відповідачем зазначено про те, що позивач повинен був припинити постачання електричної енергії для відповідача починаючи з 01 січня 2021 року (з дати закінчення договору № 739/20-1). З 01.01.2021 постачання електричної енергії для відповідача повинно здійснювати ДПЗД «Укрінтеренерго». Позивачем не надано належних доказів постачання електричної енергії саме позивачем для ГУНП в Харківській області, а не ДПЗД «Укрінтеренерго», як це передбачено правовими приписами.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом Верховенства права суд вирішив, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

На підставі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Як зазначалося судом вище, відповідно до п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 зі змінами та доповненнями, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви- приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином, надавши підписану заяву - приєднання та фактично споживши електричну енергію у січні 2019 року, відповідач приєднався до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічного).

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Також, статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та у січні 2021 року поставив електричну енергію, яка була спожита відповідачем, у зв`язку з чим у відповідача виникає зустрічний обов`язок - здійснити в визначений строк, своєчасну оплату постачальнику вартості електричної енергії.

Обов`язок відповідача щодо оплати передбачено умовами пунктом 4 комерційної пропозиції № 2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, де і встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 (робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію у січні 2021 р. у розмірі 21672,61 грн. не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо сплати на користь позивача вартості спожитої електроенергії підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується. Строк виконання цих зобов`язань є таким, що настав.

Протилежного відповідачем суду не доведено та доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не подано.

З урахуванням наведеного, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати електричної енергії за період - січень 2021 року в сумі 21672,61 грн.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність між сторонами укладеного договору, про що зазначає наступне.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії'" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова), та на умовах договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон) визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Окрім того, відповідно до п. 7 Постанови, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви- приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Суд вдруге зазначає про те, що надавши підписану заяву - приєднання та фактично споживши електричну енергію у січні 2019 року, відповідач приєднався до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічного).

У своєму відзиві відповідачем також зазначено про укладення Договорів про закупівлю електричної енергії від 14.02.2019 № 739/19; від 02.03.2020 № 739/20 та від 22.12.2020 № 739/20-1, де невід`ємною частиною Договору була Комерційна пропозиція № 2.

При цьому, відповідно до п. 1.1 Договорів про закупівлю електричної енергії від 14.02.2019 № 739/19; від 02.03.2020 № 739/20 та від 22.12.2020 № 739/20-1 (далі - Договір про закупівлю) учасник постачає електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - електрична енергія (електрична енергія), як різновид товару для забезпечення потреб замовника, а замовник оплачує Учаснику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами відповідних Договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір ПУП).

Всі умови зазначеного Договору залишаються чинними та обов`язковими для виконання їх сторонами. В разі виникнення спірних питань між умовами цього договору та умовами Договору ПУП пріоритет має Договір ПУП.

Разом з цим пп. 6.1.1 та 6.1.2 Договорів про закупівлю обумовлено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Учаснику вартість електричної енергії, інші обов`язки передбачені умовами Договору про постачання електричної енергії ПУП, зазначеному у п. 1.1 цього договору".

Згідно з пп. 5.1 та 5.2 публічного Договору ПУП споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Виходячи з наведеного, умови вищезазначених Договору ПУП та Договорів про закупівлю електричної енергії в частині оплати утвореної заборгованості Відповідачем не виконані.

Щодо посилань відповідача на розміщення оголошення про проведення процедури закупівлі електричної енергії для потреб на 2021 рік, суд зазначає, що процедура закупівлі згідно Закону України "Про публічні закупівлі" може тривати не менше ніж 80 календарних днів. Так, до моменту укладання Договору про постачання електричної енергії споживачу з ТОВ "ЕК "ЕНОЛЛ" від 15.03.2021, згідно переданих даних від АТ "Харківобленерго" відповідачу було проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за січень 2021 р., згідно наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії Витягу з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ «Харківенергозбут».

Стосовно дії Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та не підписання відповідачем актів приймання - передачі електричної енергії та не здійснення останнім оплат, суд зазначає про наступне.

Як зазначалося судом вище, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових споживачів та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) (зі змінами) покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території", в додатку 3 визначено Перелік постачальників універсальних послуг на закріпленій території. Постачальником універсальних послуг на території Харківської області призначено Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (далі - ПрАТ "Харківенергозбут", товариство).

Згідно з п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Так, відповідно доп. 62 та 42 ч. 1 ст. 1 Закону: побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); малий непобутовий споживач - споживач, який не є побутовим споживачем і купує електричну енергію для власного споживання, електроустановки якого приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт.

Отже, з 01.01.2021 право на отримання універсальних послуг мають виключно побутові та малі непобутові споживачі, що мають договірну потужність до 50 кВт. Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі - Відповідач) за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 10016 має договірну потужність яка не перевищує 50 кВт.

Водночас, згідно з п. 6.1.3 Правил, зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Окрім того, п. 4.27 Правил визначає, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів".

У даному разі, відповідачем не надано доказів відповідного звернення від ГУНП в Харківській області до ПрАТ "Харківенергозбут" та матеріали справи такого звернення не містять.

Відповідно до п. 6.2.2 Правил, у разі закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії або дострокового його розірвання (припинення його дії) електропостачальник за 20 днів до передбачуваного дня припинення дії договору та постачання електричної енергії споживачу повинен повідомити про це споживача, відповідного оператора системи та постачальника "останньої надії", на території діяльності якого розташовані електроустановки такого споживача, із зазначенням дати, з якої такий електропостачальник припинить здійснювати постачання електричної енергії споживачу."

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що у ПрАТ "Харківенергозбут" були відсутні правові підстави щодо припинення дії вищезазначеного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, зокрема у січні 2021 року, та переведення ГУНП в Харківській області на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Крім того, відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 3 до цього Договору.

За умовами п. 3 комерційної пропозиції № 2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється платником один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії; у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані платником за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Згідно з п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4 комерційної пропозиції № 2/7 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений не пізніше 20 календарних днів після закінчення розрахункового періоду; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Отже, відповідач свої зобов`язання щодо оплати електричної енергії за Договором не виконав.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 294,00 грн.

З огляду те, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Так, відповідно до ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За умовами п. 5.11 Договору сторони передбачили, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати, споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Також, умовами пунктом 7 комерційної пропозиції № 2/7 визначено, що для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

За розрахунком позивача, пеня з 21.02.2021 по 28.02.2021 становить 57,04 грн. та нарахована на суму боргу за спожиту електроенергію за січень 2021 р.

Пеня з 01.03.2021 по 31.03.2021 становить 236,96 грн. та нарахована на суму боргу з електроенергії за січень 2021 р.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені та виходячи з п. 5.11 Договору, умовами п. 7 комерційної пропозиції, приписів ст. 231 ГК України, суд встановив, що дане нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, є арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 358,21 грн. пені є обґрунтованими, тому належать до задоволення.

Щодо заявлених до стягнення 3 % річних в розмірі 69,42 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 626 ЦК України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних нарахувань входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ст. 78 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року (Віденської конвенції), до якої Україна приєдналася відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР № 7978-ХІ від 23 серпня 1989 року, та яка набула чинності 01 лютого 1991 року, встановлено, що «якщо сторона допустила прострочення у виплаті ціни чи іншої суми, інша сторона має право на відсотки з простроченої суми».

Перевіривши правомірність 3 % річних, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання, а також порядку розрахунків, погодженого сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 69,42 грн. підлягають задоволенню. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем не оскаржено розрахунок 3% річних та інфляційних та власного розрахунку вказаних сум до суду не подано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору у даній справі покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) - заборгованість за електричну енергію в розмірі 21672,61 грн.; пеню в розмірі 294,00 грн.; 3 % річних в розмірі 69,42 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено "25" червня 2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв