РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2021Справа № 910/4442/21
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

про стягнення 100 169,02 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 99 000 грн, пеню у розмірі 941,18 грн та 3% річних у розмірі 227,84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2021 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження сторін.

Як вбачається з матеріалів справи поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі були вручені сторонам у справі.

13.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання у якому відповідач повідомляє про повернення спірних грошових коштів у розмірі 99 000,00 грн та заперечує проти штрафних санкцій та витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford", днз НОМЕР_1 , автомобіля "Renault", днз НОМЕР_2 , та автомобіля "Dacia", днз НОМЕР_3 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Автомобіль "Renault", днз НОМЕР_2 , був застрахований в ПрАТ "СК "АРКС" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №5343541а8хм від 21.11.2018.

ПрАТ "СК "АРКС" було сплачено страхове відшкодування на користь власника автомобіля "Renault", днз НОМЕР_2 , у розмірі 150 651,31 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Ford", днз НОМЕР_4 , була застрахована в ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/127820122, який діяв на дату настання зазначеної ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

18.11.2019 ПрАТ "СК "АРКС" звернулося до ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" із заявою про виплату страхового відшкодування вих. №СУ/007668/3.

04.06.2020 ПрАТ "СК "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

01.10.2020 рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/10159/20 в задоволенні позову ПрАТ "СК "АРКС" до ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" відмовлено повністю.

05.10.2020 ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" помилково здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ "СК "АРКС" у розмірі 99 000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ПрАТ "СК "АРКС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 по справі №910/10159/20.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 рішення Господарського суду міста Києва 01.10.2020 залишено без змін.

04.02.2021 ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" звернулося до ПрАТ "СК "АРКС" з вимогою про повернення безпідставно набутих коштів в розмірі 99 000 грн.

Оскільки грошові кошти в розмірі 99 000,00 грн перераховані відповідачу помилково та отримані відповідачем без достатніх на те правових підстав, на вимогу позивача відповідачем не повернуті, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 99 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Факт отримання коштів та відсутність договірних відносин між сторонами відповідачем не заперечується.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2021 відповідачем було перераховано на користь позивача помилково сплачені кошти у сумі 99 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №765365 із призначенням платежу: "повернення помилково сплаченої страхової премії згідно заяви від 03.03.2021".

Оскільки відповідачем повернуто безпідставно отримані грошові кошти після звернення позивача з позовом до суду, право позивача на стягнення зазначеної суми боргу відсутнє, предмет вимог в частині стягнення суми безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 99 000,00 грн відсутній, то провадження у справі в цій частині вимог відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

Крім вимог про стягнення суми безпідставно отриманих грошових коштів, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 941,18 грн та 3% річних у розмірі 227,84 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем отримано лист позивача від 04.02.2021 із вимогою про повернення помилково сплачених грошових коштів 08.02.2021, а отже останнім днем виконання обов`язку щодо повернення коштів є 15.02.2021, а з 16.02.2021 відбулося прострочення зобов`язання.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних і дійшов висновку, що розрахунок є арифметично правильним, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 941,18 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи те, що жодних договорів, які б встановлювали відповідальність у вигляді пені між сторонами укладено не було, а спір виник на підставі ст. 1212 ЦК України, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі, а тому в цій частині позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних частково.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 9 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтю 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 9 000,00 грн, позивач надав:

- договір №07/2021 про надання професійної правничої допомоги від 12.03.2021, відповідно до умов якого ПрАТ "СК "Юнівес" (замовник) доручає, а ФОП Домашенко О.Є. (виконавець) приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в Господарському суді міста Києва у справі про стягнення з ПрАТ "СК "АРКС" на користь замовника безпідставно набутих коштів, які були сплачені замовником 05.10.2020, а також процентів за користування ними;

- копію акту №07/2021 прийому-передачі наданих послуг від 15.03.2021 на суму 9 000,00 грн, у якому визначено перелік наданих послуг та їх вартість;

- копію платіжного доручення №42321 від 16.03.2021 на суму 9 000,00 грн;

- ордер серії КС №846421 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідач заперечує проти заявленого розміру адвокатських витрат та зазначає, що зазначені витрати є завищеними та необґрунтованими, доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу не надано.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши та проаналізувавши матеріали даної справи, предмет і підстави позову, складність справи, результат розгляду справи судом, обсяг виконаної адвокатом роботи, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, суд встановив наступне.

На підтвердження факту надання юридичних послуг до матеріалів справи додано підписаний акт №07/2021 прийому-передачі наданих послуг від 15.03.2021, згідно якого вбачається, що ФОП Домашенко О.Є. надані наступні послуги: ознайомленні та аналіз документів страхової справи (тривалістю 1 год, вартістю 1 500,00 грн); аналіз судової практики, яка склалася при розгляді аналогічних спорів (тривалістю 1 год, вартістю 1 500,00 грн); надання замовнику професійної правничої допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань (тривалістю 1 год, вартістю 2 000,00 грн); складання проекту позовної заяви та оформлення необхідних документів, які обґрунтовують позовні вимоги (тривалістю 1 год, вартістю 4 000,00 грн).

На підтвердження оплати юридичних послуг у розмірі 9 000,00 грн позивачем додано до матеріалів справи копію платіжного доручення №42321 від 16.03.2021, з якої вбачається що позивачем здійснено переказ коштів на рахунок адвоката (ФОП Домашенко О.Є.) у розмірі 9 000,00 грн.

Таким чином, документально підтвердженою є сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України")

На переконання суду, відповідачем не наведено обґрунтованих обставин та не надано суду жодного доказу в підтвердження неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі, що свідчить про відсутність підстав для відмови в покладенні таких витрат на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати в частині заявлених позовних вимог, провадження по яким закрито, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 123, 126, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення грошових коштів у розмірі 99 000,00 грн.

2. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" - задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ - 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, код ЄДРПОУ - 32638319) 227 (двісті двадцять сім) грн 84 коп. - 3% річних, 2 248 (дві тисячі двісті сорок вісім) грн 66 коп. - витрат по сплаті судового збору та 9 000 (дев`ять тисяч) грн - витрат на професійну правову допомогу.

4. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна