ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2597/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ

до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу в розмірі 315089691грн.33коп.

Представники:

від позивача: Пясецький Д.В., довіреність №14-15 від 15.01.20201, адвокат.

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ звернулось до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль м. Кривий Ріг з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 315089691грн.33коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитого природного газу за січень квітень 2019року на підставі договору постачання природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018 (в редакції додаткових угод №1 від 26.10.2018, №2 від 31.10.2018, №3 від 13.11.2018, №4 від 27.11.2018, №5 від 13.03.2019, №6 від 20.03.2019, №7 від 29.03.2019, №8 від 17.04.2019); акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2018, від 31.12.2018, від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019.

Позивач зазначає, що на виконання договору постачання природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018 протягом листопада 2018 квітня 2019 передав у власність відповідача природний газ на суму 762386343грн.66коп. Внаслідок часткової оплати вартості природного газу на момент звернення до суду з позовом залишається несплаченою сума боргу в розмірі 315089691грн.33коп. за січень квітень 2019року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.04.2021.

На адресу суду 08.04.2021 надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення відзиву на адресу позивача. У відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 6 п. 6.4 договору постачання природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018 постачальник зобов`язаний забезпечити споживачу вибір способу оплати відповідно до вимог законодавства. Відповідач вважає, що позивач вказане зобов`язання не виконав. На думку відповідача, оскільки позивачем рахунки відповідачу не були виставлені, строк сплати грошових коштів за договором ще не настав, а тому права позивача на дату подачі позову порушено не було. Відповідач зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання рахунків відповідачем.

Відповідач вважає, що розрахунок суми заборгованості станом на 31.01.2021 року, довідка про операцію за договором та довідка про сальдо за договором, які позивач надає на підтвердження своїх позовних вимог, не є належними доказами відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно довідки про операції за договором та довідки по сальдо за договором відповідач зазначає, що вказані документи не відповідають вимогам, встановлених ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, зокрема щодо обов`язкового реквізиту, а саме не зазначено дату складання документу.

На адресу суду 12.04.2021 надійшли клопотання позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Підготовче засідання відкладене на 28.04.2021.

На електронну пошту суду 15.04.2021 надійшла заява представника Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про участь у судовому засіданні, призначеному на 28.04.2021 о 12:00год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи "EasyCon". Зазначена заява підписана електронним цифровим підписом представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 відмовлено в задоволенні заяви АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про участь у судовому засіданні, призначеному на 28.04.2021, в режимі відеоконференції.

На адресу суду 19.04.2021 від АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відповідач фактично здійснював платежі за договором через рахунки зі спеціальним режимом використання. Договір не передбачає здійснення платежів на підставі виставлених рахунків.

Також позивач стверджує, що в матеріалах справи наявні усі належні та допустимі докази на підтвердження його позиції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 підготовче засідання відкладено на 24.05.2021.

На адресу суду 07.05.2021 надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що позивач не виставив рахунки для оплати, чим порушив вимоги Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті".

Відповідач вважає, що позивачем не спростовано доводи відповідача щодо невідповідності Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні документів доданих до позовної заяви.

У підготовчому судовому засіданні від 24.05.2021 представники сторін підтримали раніше викладені правові позиції та зазначали, що на надали весь пакет документів на їх підтвердження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.06.2021.

В судовому засіданні від 16.06.2021 представник позивача підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд установив таке.

Між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі постачальник) та Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» (далі споживач) був підписаний договір постачання природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018 (далі договір).

Додатковими угодами №1 від 26.10.2018, №2 від 31.10.2018, №3 від 13.11.2018, №4 від 27.11.2018, №5 від 13.03.2019, №6 від 20.03.2019, №7 від 29.03.2019, №8 від 17.04.2019 сторони вносили зміни до договору. Зокрема, додатковою угодою №4 від 27.11.2018 розділи 1-12 договору були викладені в новій редакції.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.11.2018) постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору. Природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

В пункті 5.2 договору (в редакції додаткової угоди №3 від 13.11.2018) та в пункті 4.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.11.2018) сторони визначили ціну за 1000куб.м газу.

Пунктом 11.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.11.2018) передбачено, що договір діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 включно, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2018, від 31.12.2018, від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019 на виконання умов договору позивач передав у власність відповідача протягом періоду листопад 2018 - квітень 2019 природний газ на загальну суму 762386343грн.66коп.

Відповідно до пункту 5.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.11.2018) остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

В пункті 5.3 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.11.2018) визначено, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків з спеціальним режимом використання;

2) в будь-якому випадку споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору;

3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

Кошти, які надійшли від споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо) крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Аналогічні положення містились в пункті 6.3 договору в первісній редакції.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив до стягнення суму боргу в розмірі 315089691грн.33коп., що виникла внаслідок часткової несплати вартості поставленого природного газу за січень 2019 та повної несплати вартості поставленого природного газу за лютий квітень 2019.

Таким чином, відповідач мав сплатити вартість отриманого природного газу за січень 2019року до 25.02.2019, за лютий 2019 до 25.03.2019, за березень 2019 до 25.04.2019, за квітень 2019 до 25.05.2019.

Посилання відповідача на необхідність виставлення рахунків для настання обов`язку оплати суд вважає помилковим. Оскільки договором не передбачено здійснення оплати на підставі виставлених рахунків.

Доводи відповідача щодо недопустимості наданих позивачем доказів - довідки про операцію за договором, довідки по сальдо за договором як обґрунтування недоведеності позовних вимог, суд відхиляє з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Позивач довів належними та допустимими доказами (акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2018, від 31.12.2018, від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019, банківські виписки по рахунку в АТ «Ощадбанк») наявність суми боргу в розмірі 315089691грн.33коп.

В свою чергу, відповідач не надав доказів на спростування тверджень позивача про наявність боргу в розмірі 315089691грн.33коп. з оплати вартості отриманого природного газу за договором.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не було виконане зобов`язання з оплати суми боргу, доказів припинення відповідного зобов`язання перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг про стягнення суми боргу в розмірі 315089691грн.33коп.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг про стягнення суми боргу в розмірі 315089691грн.33коп. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг (Ідентифікаційний код 00130850, місцезнаходження: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ (Ідентифікаційний код 20077720, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6) суму боргу в розмірі 315089691грн.33коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 794500грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням суду.

В судовому засіданні 16.06.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29.06.2021.

Суддя Р.Г. Новікова