24.06.2021Справа № 910/2031/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест"
до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"
про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (далі-відповідач), в якому просить суд:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 судове засідання для вирішення питання про відшкодування понесених відповідачем судових витрат призначено на 24.06.2021.

22.06.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому, зокрема зазначає про завищення Адвокатським об`єднанням «Перший радник» суми витрат на правничу допомогу та просить суд зменшити розмір витрат Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на оплату правничої допомоги адвоката у даній справі до суми 17 500, 00 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, однак про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Так, після винесення судового акту, судом було встановлено, що у мотивувальній та резолютивній частині рішення не зазначено про стягнення понесених відповідачем судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3,4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 175 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2020 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладено договір № 308-20 про надання правової допомоги, умовами якого передбачено, що виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу (послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Відповідно до п. 1.3. договору, клієнт надає виконавцю право, а виконавець приймає на себе зобов`язання здійснювати всі дії від імені і в інтересах клієнта в процесі кримінального, цивільного, адміністративного та господарського судочинства, виконавчого провадження, під час досудового слідства та у відносинах з органами державної виконавчої влади.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2021 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 5.1. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 30.12.2020).

22.02.2021 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладено додаткову угоду № 1.1-КЯМ до договору № 308-20 про надання правової допомоги від 15.04.2020, відповідно до якої в рамках договору та цієї додаткової угоди виконавець зобов`язується надавати клієнтові послуги з професійної правничої допомоги, щодо належного представництва інтересів клієнта у справі № 910/2031/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів в судах України, перед фізичними та юридичними особами та інших видів правової допомоги, що не заборонені законом, а саме, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складання адвокатських запитів; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо); ознайомлення з матеріалами судової справи; участь у судових засіданнях з повідомленням/викликом учасників справи, в т. ч. в режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди, загальна орієнтовна вартість послуг, що надається клієнту згідно з цією додатковою угодою складає 200 000, 00 грн.

Вартість фактично наданих послуг, у разі обрання сторонами погодинного порядку обчислення, вираховується шляхом сумування їх погодинної вартості помноженої на кількість годин їх надання.

Згідно п. 2.4. договору, оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів надання послуг впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Так, 17.05.2021 Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» складено та підписано акт надання послуг № 53, відповідно до якого на виконання умов договору та на замовлення клієнта виконавець надав професійну правничу допомогу в рамках судової справи № 910/2031/21, яка розглядається Господарським судом міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів в наступному обсязі:

1. Надання клієнту консультацій щодо стратегії захисту та представництва його інтересів в суді - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 2 год. часу, вартість - 20 000, 00 грн;

2. Збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

3. Роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження з клієнтом - - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 2 год. часу, вартість - 20 000, 00 грн;

4. Підготовка клопотання про застосування строку позовної давності від 26.02.2021 з додатками - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 0,50 год. часу, вартість - 5 000, 00 грн;

5. Підготовка відзиву на позовну заяву від 04.03.2021 з додатками - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 3 год. часу, вартість - 30 000, 00 грн;

6. Підготовка пояснень щодо клопотання позивача про витребування доказів від 25.03.2021 з додатками - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 0,50 год. часу, вартість - 5 000, 00 грн;

7. Підготовка заперечень на відповідь на відзив позивача від 26.03.2021 з додатками - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 2 год. часу, вартість - 20 000, 00 грн;

8. Підготовка заперечень на пояснення позивача від 12.04.2021 з додатками - адвокат Халимон С.В., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

9. Підготовка додаткових письмових пояснень від 28.04.2021 з додатками - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

10. Участь у судовому засіданні 11.03.2021 по справі у Господарському суді міста Києва - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

11. Участь у судовому засіданні 01.04.2021 по справі у Господарському суді міста Києва - адвокат Халимон С.В., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

12. Участь у судовому засіданні 15.04.2021 по справі у Господарському суді міста Києва - адвокат Халимон С.В., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

13. Участь у судовому засіданні 13.05.2021 по справі у Господарському суді міста Києва - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 1 год. часу, вартість - 10 000, 00 грн;

14. Підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи № 910/2031/21 в суді першої інстанції з додатками - адвокат Клименко Я.М., витрачено - 0,50 год. часу, вартість - 5 000, 00 грн.

Відповідно до п. 2 акту, загальна вартість послуг склала 175 000, 00 грн.

Так, інтереси відповідача в судових засіданнях представляли адвокат Клименко Я.М. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю КС №8057/10 від 18.07.2019), яка діяла на підставі довіреності № 22/2021 від 29.12.2020 та № 139/2021 від 22.04.2021, та адвокат Халимон С.В. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю КС №6878/10 від 05.09.2018), який діяв на підставі довіреності № 86/2021 від 22.03.2021.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

За таких обставин, враховуючи те, що судом відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі, перевіривши подані відповідачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої відповідачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи, часом витрачним адвокатам на надання послуг у даній справі.

Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, обсяг поданих відповідачем заяв по суті справи, клопотань, а також часу витраченого у судових засіданнях, суд, з урахуванням клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважає за можливе покласти на позивача витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в сумі 30 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" (вул. Михайлівська, буд. 18-В, літ. "А", м. Київ, 01001, ідентифікаційний код - 39933663) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (вул. Новокостянтинівська, буд. 20, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код - 41946011) 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.- витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст додаткового рішення складено: 29.06.2021.

Суддя С.О. Щербаков