ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Справа № 903/975/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Орловській Т.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" на рішення господарського суду Волинської області від 23.03.2021 р. у справі №903/975/20 (суддя Гарбар І.О., повний текст рішення складено 25.03.2021 року)

за позовом Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра"

про стягнення 408 000,00 грн.

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.03.2021 р. у справі №903/975/20 позов Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" про стягнення 408000,00 грн. задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Вест Електра" до державного бюджету України штраф накладений рішенням адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 жовтня 2018 року №16 у розмірі 204000,00 грн. та 204000, 00 грн. пені за прострочення сплати штрафу. Стягнуто з ТОВ "Вест Електра" на користь Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 6120,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що оскільки за результатами судового розгляду справи №903/23/19 рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 жовтня 2018 №16 є чинним та останнє відповідачем виконане не було, позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 204000 грн. є обґрунтованими.

Щодо стягнення пені суд встановив, що оскільки станом на день подачі позову загальна сума пені за 79 днів прострочення сплати штрафу становить 241740 гривень, то, керуючись ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", стягненню підлягає пеня у сумі 204000 грн., що дорівнює сумі штрафу накладеного рішенням адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 жовтня 2018 №16. Водночас помилка позивача в періоді нарахування пені на один день не впливає на її розмір, оскільки нарахована станом на 23.12.2020 р. пеня, значно перевищує розмір пені пред`явленої позивачем до стягнення.

В частині доводів відповідача про те, що на період дії ухвали суду про забезпечення позову від 07.03.2019 р. у справі №903/23/19 пеня не нараховується, суд вказав, що, на підставі ч.10 ст.145 ГПК України, заходи забезпечення позову діяли до набрання постановою суду апеляційної інстанції законної сили.

Суд не прийняв до уваги пояснення відповідача щодо застосування строку позовної давності, оскільки в підготовчому засіданні останній не заявляв такого клопотання, а тому, на підставі ст.207 ГПК України, заява про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду Волинської області від 23.03.2021 р. у справі №903/975/20, товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 23.03.2021 р. у справі №903/975/20 є незаконним та необґрунтованим з огляду на наступне. Зокрема, 07.01.2019 р. у справі №903/23/19 було постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою вирішено: зупинити дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини Рішення №16 від 30.10.2018 року Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №4-18 в частині, що стосується товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра". Вказана ухвала про забезпечення позову не скасовувалася, а тому вважає, що заходи забезпечення позову продовжують діяти, а отже нарахування пені не може здійснюватися протягом строку дії вказаного заходу забезпечення позову.

Крім того зазначає, що 90-денний строк встановлений ч.7 ст. 145 ГПК не застосовується, оскільки постановою Верховного Суду від 12.09.2019 р. справу №903/23/19 передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області, тобто до спливу такого строку, а тому такі заходи забезпечення позову продовжують діяти.

Також скаржник вказує, що позовні вимоги про стягнення пені за 08.01.2019 р. та за період з 13.09.2019 р. по 04.10.2019 р. задоволенню не підлягають, з огляду на строк позовної давності в один рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Волинським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Тому просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Вест Електра" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 23.03.2021 р. у справі №903/975/20 без змін.

У судове засідання, призначене на 15.06.2021 року, позивач та відповідач не забезпечили явку своїх уповноважених представників, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, в день судового засідання 15.06.2021 р. від адвоката Кінах Яни Валеріївни на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №903/975/20. У вказаному клопотанні остання вказує, зокрема, що здійснює представництво ТОВ "Вест Електра" у справі №903/975/20 та просить відкласти розгляд справи, оскільки не має можливості прибути в судове засідання на 15.06.2021 р. о 16 год. 00 хв. у зв`язку з участю у судовому засіданні по справі №140/207/21 у Восьмому апеляційному адміністративному суді (м. Львів).

Окрім цього, повідомляє, що інший представник апелянта адвокат Бондаренко В.Г. не має можливості взяти участь у судовому засіданні, оскільки з 07 по 15 червня 2021 р. включно перебуває у відпустці. До клопотання додає копію розпорядження про відпустку ОСОБА_1 , копія ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Восьмому апеляційному адміністративному суді та витяг з офіційного сайту Восьмого апеляційного адміністративного суду про призначення справи №140/207/21 до розгляду.

Частиною 1 статті 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 ст. 60 ГПК України зазначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Водночас матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджували б повноваження адвоката Кінах Я.В. як представника ТОВ "Вест Електра" в Північно-західному апеляційному господарському суді та разом із клопотання адвокатом до суду апеляційної інстанції подано не було.

Разом з тим, договір про надання правової допомоги №01-12/19 від 01.12.2019 р. що міститься в матеріалах справи, не підтверджує повноваження безпосередньо адвоката Кінах Я.В., оскільки укладений між ТОВ "Вест Електра" та адвокатським об`єднанням "Глобал Лігал Груп".

Згідно ч.2 ст.170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч.4 ст.170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

З огляду на відсутність доказів на підтвердження повноважень адвоката Кінах Я.В., як представника ТОВ "Вест Електра" в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що клопотання підписане особою, яка не має повноважень діяти від її імені, а тому, керуючись ч.4 ст.170 ГПК України, клопотання адвоката Кінах Я.В. про відкладення розгляду справи залишається судом без розгляду.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, приймаючи до уваги належне повідомлення учасників справи про розгляд справи та той факт, що їх явка в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності їх представників.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням від 30.10.2018 р. №16 у справі №4-18 адміністративна колегія Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" (Волинська область, Луцьк, вул. Єршова,11А, ) та товариство з обмеженою відповідальністю "АРІУС БУД" (м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів вал, 13/2/Літера "Б"/офіс 2. ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру (торгів) шляхом спотворення результатів відкритих торгів на закупівлю послуг "Технічне переоснащення обладнання ЗРУ-10 кВ підстанції ПО кВ "Шацьк" (заміна масляних вимикачів 10 кВ на вакуумні з заміною адаптованого релейного захисту)" (Классификатор ДК 021:20-3 - Електромонтажні роботи) за адресою Волинська о6л., смт. Шацьк, вул. 50 років Перемоги, 64в, які проводило 15.08.17 ПрАТ "Волиньобленерго" (п.1 рішення).

Пунктом 1.1. рішення за дане порушення на ТОВ "Вест Електра" накладено штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Пунктом 2 рішення визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" (Волинська область, Луцьк, вул. Єршова, 11 А, ) та товариство з обмеженою відповідальністю "АРІУС БУД" (м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів вал, 13/2/Літера "Б"/офіс 2, ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру (торгів) шляхом спотворення результатів відкритих торгів на закупівлю послуг "Технічне переоснащення обладнання ЗРУ-10 кВ підстанції 110 кВ "Любомль"? заміна масляних вимикачів 10 кВ на вакуумні з заміною адаптованого релейного захисту та телемеханіки)" (Классификатор ДК 021:20-3 - Електромонтажні роботи) за адресою Волинська обл., м. Любомль, вул. Брестська, 60 тп/1, 43000; Любомльська філія ПрАТ "Волиньобленерго", які проводило 15.08.17 ПрАТ "Волиньобленерго".

Згідно пункту 2.1. рішення за порушення, вказане в пункті 2 резолютивної частини рішення на ТОВ "Вест Електра" накладено штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Відповідно до пункту 3 рішення визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" (Волинська область, Луцьк, вул. Єршова, 11 А, ) та товариство з обмеженою відповідальністю "АРІУС БУД" (м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів вал, 13/2/Літера "Б"/офіс 2, ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру (торгів) шляхом спотворення результатів відкритих торгів на закупівлю робіт "Реконструкція ПЛ 35 кВ "Нововолинськ - В-4 "Б" (Классификатор ДК 021:2015 - 45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи) за адресою Волинська обл., м. Нововолинськ, які проводило 29.08.17 ПрАТ "Волиньобленерго".

Пунктом 3.1. рішення за порушення вказане в пункті 3 резолютивної частини рішення на ТОВ "Вест Електра" накладено штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Таким чином, загальний розмір штрафу накладений рішенням адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2018 р. №16 у справі № 4-18 становить 204000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи позивач надіслав копію рішення від 30.10.2018 №16 разом з листом від 31.10.2019 №26/1.34-1122 в якому, зокрема, повідомляє про необхідність оплати штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення про накладення штрафу (а.с.20).

Вказаний лист з копією рішення був отриманий ТОВ "Вест Електра" 07.11.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21).

Таким чином, з урахуванням того, що 07.01.2019 р. є вихідним днем, строк для оплати ТОВ "Вест Електра" штрафу у розмірі 204000 грн. закінчився 08.01.2019 року.

ТОВ "Вест Електра" оскаржило рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2018 р. №16 в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.01.2019 р. відкрито провадження за позовом ТОВ "Вест Електра" про визнання недійсним пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини рішення №4-18 від 30.10.2018 р. в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра". Рішенням господарського суду від 22.04.2019 позов ТОВ "Вест Електра" задоволено, визнано недійсним та скасовано рішення від 30.10.2018 р. №16.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Волинської області від 22.04.2019 року. Постановою апеляційного господарського суду від 25.06.2019 р. апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 22.04.2019 р. у справі №903/23/19 без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2019 р. відкрито касаційне провадження у справі №903/23/19 за касаційною скаргою Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Постановою Верховного Суду від 12.09.2019 р. рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №903/23/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

Ухвалою господарчого суду Волинської області від 07.10.2019 р. прийнято до провадження справу №903/23/19 для нового розгляду. Рішенням господарського суду Волинської області від 27.08.2020 р. за результатами нового розгляду справи №903/23/19 у задоволенні позову ТОВ "Вест Електра" відмовлено.

Ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вест Електра" на рішення суду першої інстанції. Постановою апеляційного господарського суду від 17.12.2020 р. рішення суду першої інстанції від 27.08.2020 р. залишено без змін.

У зв`язку із чим Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось із позовом до суду про стягнення з ТОВ "Вест Електра" не сплаченого ним у добровільному порядку штрафу та нарахованої пені за прострочення його сплати.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 2, 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон), рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно частини 5 статті 56 Закону, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частина 7, 9 статті 56 Закону).

Таким чином, абзацами 3 - 5 частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв`язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір.

Колегією суддів встановлено, що за результатами судового розгляду справи №903/23/19 рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2018 р. №16 є чинним, а отже є обов`язковим до виконання.

Оскільки рішення від 30.10.2018 р. №16 товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" не виконано, апеляційний господарський суд встановив, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 204000 грн..

Оцінюючи доводи апелянта про те, що нарахування пені не може здійснюватися, оскільки ухвала про забезпечення позову від 07.01.2019 р. у справі №903/23/1, якою було зупинити дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1, 3, 3.1 резолютивної частини рішення №16 від 30.10.2018р. в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра", не скасовувалась, а отже заходи забезпечення позову продовжують діяти, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 р. рішення господарського суду Волинської області від 22.04.2019 р. у справі №903/23/19 залишено без змін, яким позов ТОВ "Вест Електра" про визнання недійсним та скасування рішення №16 від 30.10.2018р. в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра" задоволено.

Положеннями ст.284 ГПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, оскільки судом було прийнято рішення про задоволення позову у справі №903/23/19, колегія суддів вважає, що дія заходу забезпечення позову обмежується 90-денним строком з дня набрання постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 р. законної сили, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює доводи ТОВ "Вест Електра" про те, що оскільки постановою Верховного Суду від 12.09.2019 р. рішення суду першої та апеляційної інстанції було скасовано, а справу №903/23/19 передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області до спливу 90-денного строку, то заходи забезпечення позову продовжують діяти, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено продовження (або поновлення) строку дії заходів забезпечення позову (визначеного ч.7 ст. 145 ГПК України) у зв`язку із скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд. А тому такі доводи відповідача є безпідставними та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства.

Здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем пені (а.с.6), з урахуванням приписів ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо законодавчого обмеження її максимального розміру, а також з урахуванням спливу 90-денного терміну дії заходів забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що помилка позивача в періоді її нарахування не вплинула на правильність визначеної ним до стягнення суми пені.

На підставі вищевикладеного, колегією суддів встановлено, що пред`явлена до стягнення позивачем пеня у сумі 204000 грн. є обґрунтованою та позовні вимоги в цій частині правомірно задоволені судом першої інстанції.

Щодо не застосування до вимог про стягнення пені судом строків позовної давності в один рік, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності.

Таким чином, даний закон не регулює цивільно-правових відносин. Відповідно, накладений на ТОВ "Вест Електра" штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а пеня - способом забезпечення сплати даного штрафу.

Статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування та має бути сплачена суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності, а тому колегія суддів вважає, що заявлена до стягнення Волинським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України сума коштів відноситься до сфери регулювання публічного права.

За визначенням статті 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України).

З урахуванням приписів частини 2 статті 1 ЦК України правила позовної давності, передбачені цим Кодексом, не застосовуються (якщо інше не встановлено законом) до правовідносин, які виникають у зв`язку із застосуванням державними органами щодо підприємств, установ, організацій та громадян-суб`єктів підприємницької діяльності встановленої законодавством відповідальності за вчинення протиправних дій, у тому числі за порушення правил здійснення підприємницької діяльності (зокрема, й вимог конкурентного законодавства).

На підставі вищевикладеного колегією суддів встановлено, що до вимоги Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з особи пені за прострочення сплати штрафу, накладеного на особу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", строк позовної давності в один рік встановлених п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України не застосовується, оскільки позовна давність є інститутом виключно цивільного права, предметом регулювання якого правовідносини у цій справі не є. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.06.2019 р. у справі №910/9272/18.

В силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено. Водночас доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Волинської області та не можуть слугувати підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 23.03.2021 р. у справі №903/975/20 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "23" червня 2021 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.