ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/964/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Ріола-Модуль ЛТД» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, вул. Шлюзова, будинок 4, код 21650831)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Енерджі» (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Гагаріна, будинок 26, квартира 129, код 41414347)

про стягнення 70000,00 гривень

01.04.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Ріола-Модуль ЛТД» (далі по тексту ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД»/позивач) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Енерджі» (далі по тексту ТОВ «БК «Енерджі»/відповідач) заборгованості за договором субпідряду від 03.08.2018 № 04-08/2018 в розмірі 70000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ним на підставі договору субпідряду від 03.08.2018 № 04-08/2018 на рахунок відповідача перераховано суму авансу у розмірі 70000 гривень, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо виконання робіт на вказану суму не виконав, доказів використання сплаченої позивачем суми авансу не надав, а вимоги позивача щодо повернення попередньої оплати ігнорує, у зв`язку з чим виникла стягувана сума.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2021 позовну заяву ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/964/21. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

Поштове відправлення, яким суд надсилав за адресою місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань ухвалу про відкриття провадження від 06.04.2021 у справі № 911/964/21, повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду з відміткою від 13.05.2021 про невручення відповідачу, а саме за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10) частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач про розгляд справи судом повідомлений належним чином, проте, процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.2018 ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» (генпідрядник/замовник) та ТОВ «БК «Енерджі» (субпідрядник/виконавець) укладено договір субпідряду № 04-08/2018 (далі договір), відповідно до умов якого:

- цей договір укладено на виконання договору № 2018/1 від 11.04.2018 щодо завершення будівельно-монтажних робіт по об`єкту з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» ДСТУ БД.1.1-1.-2013 (45210000-2 (Будівництво будівель) (надалі Об`єкт), укладеного між державним підприємством «Укрмедпроектбуд» (надалі Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ріола-Модуль ЛТД» (генпідрядник) (пункт 1.1.);

- за цим договором субпідрядник зобов`язується за завданням генпідрядника на свій ризик відповідно до умов договору та його додатків виконати опоряджувальні роботи (детальні види робіт, об`єми, вартість визначені договірною ціною та локальним кошторисом), а генпідрядник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх згідно з умовами даного договору. Остаточний обсяг робіт буде визначатись по факту виконання всіх робіт на підставі підписаних сторонами Форм КБ-2в та КБ-3 (пункт 1.2.);

- договірна ціна (ціна договору) є приблизною (динамічною) та визначається на підставі додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору (договірна ціна) та складає: 508736,37 грн, в тому числі податок на додану вартість (ПДВ) (пункт 4.1.);

- оплата робіт (їх частини) здійснюється на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін документів, що свідчать про прийняття робіт (їх частини) згідно з вимогами даного договору (пункт 5.2.);

- генпідрядник має право здійснювати попередню оплату робіт (авансування робіт) за договором у розмірі до 100% від ціни будівельно-монтажних робіт та до 100% від вартості устаткування (обладнання). Оплата проводиться на підставі виставлених субпідрядником рахунків-фактур. Субпідрядник зобов`язується використати аванс в будь-якому випадку до закінчення виконання робіт за договором, та підтвердити його використання згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та/або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням або видатковими накладними на матеріали та обладнання (устаткування). По закінченню строку (терміну) виконання робіт невикористані, а також непідтверджені в установленому договором порядку, суми авансу підлягають поверненню генпідряднику у беззаперечному порядку протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання субпідрядником вимоги генпідрядника про таке повернення (пункт 5.4.);

- сторони підтверджують, що в разі розірвання або закінчення дії договору, а також в передбачених чинним законодавством України випадках, всі сплачені субпідрядникові кошти такі, як неосвоєний аванс підлягають поверненню протягом семи календарних днів від дня відповідної вимоги генпідрядника. Датою повернення коштів вважається дата їх зарахування на рахунку генпідрядника (пункт 5.13.);

- строк виконання робіт визначається відповідно до Календарного графіку виконання робіт (додаток № 2 до цього договору). В будь-якому випадку субпідрядник зобов`язаний виконати роботи у повному обсязі (пункт 6.1.);

- початок виконання робіт: не пізніше, ніж через 3 дні після передачі субпідряднику Будівельного майданчика та комплекту Проектної документації. Роботи вважають закінченими після їх прийняття відповідно до умов договору (пункти 6.2., 6.3.);

- будівельний майданчик (фронт для виконання робіт) передається субпідряднику за відповідним актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін до початку виконання робіт (пункт 7.1.);

- генпідрядник має право припинити дію договору в односторонньому порядку у випадках передбачених чинним законодавством України та/або договором, а також у наступних випадках, якщо субпідрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором, стає неможливим, за умови належного та своєчасного виконання генеральним підрядником своїх зобов`язань передбачених договором (підпункт 11.1.6);

- генпідрядник має право припинити дію договору в односторонньому порядку в будь-який час до закінчення виконання робіт, оплативши субпідряднику фактично виконані роботи, проте з врахуванням при цьому всіх умов договору (підпункт 11.1.7);

- прийняття робіт розпочинається після одержання відповідного повідомлення субпідрядника та надання ним генпідрядникові визначених цим договором та чинним законодавством України документів до 15 числа звітного (поточного) місяця (місяця виконання робіт) строк прийняття робіт визначається сторонами (пункт 12.1.);

- роботи вважаються переданими генпідряднику з моменту підписання сторонами відповідних Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми № КБ-3), з врахуванням виконання інших умов договору субпідрядником, зокрема, щодо належного доведення останнім звітів, здійснення випробувань (за необхідністю), передання документації та інформації, використання ресурсів тощо (пункт 12.4);

- генпідрядник має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, надіславши відповідне повідомлення субпідряднику, зокрема у випадках: субпідрядник не приступає до виконання робіт в термін більший ніж 5 (п`ять) календарних днів з моменту підписання даного договору та виконання Генпідрядником своїх обов`язків; у випадках передбачених положеннями діючого законодавства України (пункт 17.3.);

- договір набуває чинності з дати його підписання та діє по « 03» вересня 2018 року. В будь-якому випадку до повного виконання обов`язків сторін по договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 20.1.).

Додатками №№ 1, 2 сторонами оформлено «Договірну ціну» та «Календарний графік виконання робіт».

На виконання умов договору генпідрядник передав, а субпідрядник прийняв для виконання робіт за договором будівельний майданчик (фронт для виконання робіт), що підтверджується підписаним з обох сторін відповідним актом приймання-передачі від 25.08.2018.

Згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 08.08.2018 № 412 замовник перерахував на рахунок виконавця грошові коштів у розмірі 70000 гривень, із призначенням платежу: «аванс на опоряджув. роботи зг. дог. № 04-08/2018 від 03.08.2018».

23.12.2020 замовник звернувся до виконавця із листом від 17.12.2020 № 515, у якому, посилаючись на норми ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та п. п. 11.1.6., 11.1.7., 17.3. договору повідомив відповідача про розірвання (припинення) договору субпідряду № 04-08/2018 від 03.08.2018, у зв`язку із його односторонньою відмовою від договору у повному обсязі, на 10-й день з дня направлення даного повідомлення, та вимагав від відповідача повернути попередню оплату у розмірі 70000 гривень, у семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги.

Факт направлення вказаного листа на належну адресу ТОВ «БК «Енерджі» підтверджується копією опису вкладення у лист від 23.12.2020 та накладної АТ «Укрпошта» від 23.12.2020 № 729.

В перебігу розгляду справи відповідач факт отримання вказаного листа не заперечив.

Як вказує позивач, відповідач покладені на нього договором обов`язки щодо виконання робіт не виконав, документального підтвердження використання отриманого авансу, не підтвердив, вимогу про повернення авансового платежу, у зв`язку із односторонньою позивачем відмовою від договору, проігнорував. А тому позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом про стягнення з ТОВ «БК «Енерджі» 70000 гривень невикористаного авансу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами договір є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором, який за своєю правовою природою є договором будівельного підряду та підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 838 Кодексу визначено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Матеріалами справи підтверджується, а саме платіжним дорученням від 08.08.2018 № 412, факт перерахування позивачем на користь відповідача на підставі договору авансового платежу у розмірі 70000 гривень, отримання якого в перебігу розгляду справи останнім не заперечувалось.

Разом з цим, п. 6.1 договору та додатку № 2 до договору «Календарний графік виконання робіт», визначено остаточний термін виконання робіт до 03.09.2018.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що субпідрядник зобов`язується використати аванс в будь-якому випадку до закінчення виконання робіт за договором, та підтвердити його використання згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та/або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням або видатковими накладними на матеріали та обладнання (устаткування).

Проте, як вказує позивач та не спростовується відповідачем, останній до виконання своїх обов`язків щодо виконання робіт не приступив, про що свідчить відсутність повідомлення з боку відповідача про готовність до передачі закінчених робіт та підтверджуюча документація передбачена договором, зокрема, Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), проміжних актів-звітів про використання коштів за призначенням або видатковими накладними на матеріали.

Зважаючи на невиконання відповідачем обов`язків покладених на нього умовами договору щодо виконання робіт, позивач скористався своїм безумовним правом передбаченим п. п. 11.1.6., 11.1.7., 17.3 договору щодо розірвання договору в односторонньому порядку шляхом надсилання на адресу відповідача відповідного повідомлення від 17.12.2020 № 515. Крім того, у вказаному повідомлені містилася вимога про повернення у семиденний строк суми невикористаного авансу у розмірі 70000 гривень.

Положеннями статті 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У статті 849 Цивільного кодексу України визначено права замовника під час виконання роботи. Так, згідно з частиною 1 цієї норми, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3 ст. 849 Цивільного кодексу України). При цьому, ч. 4 ст. 849 цього Кодексу, передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч. 2); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (ч. 3); відмова замовника від договору до закінчення робіт із виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (ч. 4). Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі ст. 849 Цивільного кодексу України є різними.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16 березня 2020 року у справі № 910/205/19.

Верховний Суд у постанові від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17 зазначив, що договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін, тому предметом судового дослідження у справі має бути: чи мала місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, чи оплачена замовником виконана підрядником частина робіт, які правові підстави існують для неповернення підрядником замовнику частини авансу, що перевищує вартість виконаних ним за договором робіт.

Судом встановлено, що повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку надіслано відповідачем за належною юридичною адресою, відтак вказана відмова є одностороннім правочином, який створює наслідки у вигляді припинення зобов`язань між сторонами.

Відповідачем в перебігу розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження факту виконання обумовлених договором робіт на суму 70000 гривень або повернення цих коштів на користь замовника.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду, що наведену у постанові від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, за якою з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Правовий аналіз ст. 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності сукупності умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова замовника від договору відповідно до положень ч. 4 статті 849 Цивільного кодексу України є підставою для задоволення вимоги про повернення відповідачем невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до приписів статті 1212 названого Кодексу.

Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень статті 849 Цивільного кодексу України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі № 910/13332/17, від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16.

Враховуючи наведене вище та факт підтвердження матеріалами справи перерахування на користь відповідача авансового платежу у розмірі 70000,00 гривень, відсутності доказів використання відповідачем цих коштів та повернення їх позивачу, приймаючи до уваги, що позивачем надано належні та допустимі докази розірвання договору через реалізацію, відповідно до частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України, такого способу захисту прав та інтересів замовника, як одностороння відмова від договору підряду, вимога ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» про стягнення з відповідача 70000 гривень сплаченого, але невикористаного авансу є обґрунтованою.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

А саме суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Енерджі» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріола-Модуль ЛТД» 70000 гривень заборгованості.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень, суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Ріола-Модуль ЛТД» задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Енерджі» (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Гагаріна, будинок 26, квартира 129, код 41414347) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріола-Модуль ЛТД» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, вул. Шлюзова, будинок 4, код 21650831) 70000,00 гривень заборгованості та 2270,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2021.

Суддя Р.М. Колесник