ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/755/21

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/755/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Технова»,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-15»,

м. Обухів Київської області

про стягнення 13 560,00 грн.

Представники:

від позивача: Фесенко О.М., адвокат, довіреність № 48 від 20.08.2020;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Технова» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-15» (надалі-відповідач) про стягнення 13 560,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений у спрощений спосіб договір про надання послуг шляхом сплати позивачем виставлених відповідачем рахунків на загальну суму 13 560,00 грн. за послуги з виготовлення букси підшипникової щита ел. двигуна А3-13-42-8 500 кВт/750 об/хв. та механічної обробки букси підшипникового щита. Однак, послуги залишені відповідачем не надані, сума попередньої оплати не повернута.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2021 відкрито провадження у справі № 911/755/21, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 14.04.2021.

14.04.2021 через канцелярію суду від ТОВ фірма «Технова» надійшло клопотання б/н від 13.04.2021 про долучення додаткових доказів у справі.

Ухвалою суду від 14.04.2021 підготовче засідання у справі № 911/755/21 було відкладено на 12.05.2021.

Проте, у зв`язку із перебування судді Христенко О.О. у відпустці (за сімейними обставинами), підготовче засідання з розгляду справи № 911/755/21, призначене на 12.05.2021 не відбулось; ухвалою суду від 13.05.2021 підготовче засідання у справі було призначено на 31.05.2021.

Ухвалою суду від 31.05.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/755/21, справу призначено до розгляду по суті на 23.06.2021.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача жодного разу в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи судом.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки судом було надіслано ухвали суду на адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві та підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інша адреса суду повідомлена не була, останній вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись із позовними вимогами, позивач вказує на те, що на підставі усної домовленості між ним, в інтересах якого діяв Комунальний енергогенеруючий підрозділ «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ «Технова», який є відокремленим підрозділом позивача та відповідачем, було досягнуто домовленості щодо надання відповідачем послуг з виготовлення букси підшипникової щита ел. двигуна А3-13-42-8 500 кВт/750 об/хв. та механічної обробки букси підшипникового щита.

Для здійснення позивачем оплати вартості послуг, відповідачем були виставлені рахунки-фактури № СФ-0000080 від 07.12.2017 на суму 9 360,00 грн., № СФ-0000081 від 07.12.2017 на суму 4 200,00 грн.

Згідно з платіжними доручення № 26635 від 15.12.2017 на суму 9 360,00 грн. та № 26636 від 15.12.2017 на суму 4 200,00 грн., позивачем здійснена 100 % оплата обумовлених між позивачем та відповідачем послуг.

Проте, як стверджує позивач, послуги з виготовлення букси підшипникової щита ел. двигуна А3-13-42-8 500 кВт/750 об/хв. та механічної обробки букси підшипникового щита, залишені відповідачем не виконані.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з статтею 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що між сторонами укладено господарський договір з надання послуг у спрощений спосіб шляхом надання пропозиції відповідачем з оплати таких послуг та зустрічного прийняття пропозиції позивачем шляхом оплати виставленого рахунку.

Відтак, дії сторін щодо виставлення рахунків-фактури та сплата таких рахунків позивачем засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Реченням другим ч. 1 ст. 906 ЦК України встановлено, що виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, що за відсутності у сторін укладення договору у письмовій формі та встановлення строку, на протязі якого відповідач має здійснити надання послуги з виготовлення букси підшипникової щита ел. двигуна А3-13-42-8 500 кВт/750 об/хв. та механічної обробки букси підшипникового щита, прострочення з боку відповідача свого обов`язку щодо надання відповідних послуг може мати місце лише в разі встановлення такого строку на підставі вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України.

У відповідності до цивільного законодавства, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Позивач звертався до відповідача з листом № 01/2423 від 09.12.2019 щодо повернення сплачених коштів, в якому вимагав від відповідача, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з надання послуг з виготовлення букси підшипникової щита ел. двигуна А3-13-42-8 500 кВт/750 об/хв. та механічної обробки букси підшипникового щит, повернути сплачені позивачем кошти в сумі 13 560,00 грн. Надіслання листа підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку від 23.12.2019.

Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Приписами статті 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Право на відмову від договору про надання послуг встановлено ст. 907 ЦК України, тобто встановлено законом при дотриманні порядку такого розірвання, в зв`язку з односторонньою відмовою сторони договору. Одностороння відмова від договору можлива у будь-який час - як до початку надання послуги, так і в процесі її надання до завершення відповідних дій. Винятки з цього правила можуть бути встановлені законом або договором. Крім того, таке право на законних підставах може належати будь-якій із сторін.

Враховуючи зазначене, повідомлення яке було надіслано позивачем на адресу відповідача є односторонньою відмовою від договору і судом встановлено, що позивачем дотримано порядок розірвання договором шляхом направлення односторонньої відмови від договору.

Відтак, суд дослідивши питання законності вчинення односторонньої відмови від договору з ініціативи позивача встановив, що в даному конкретному випадку право на односторонню відмову від договору про надання послуг, що укладений в спрощений спосіб в позасудовому порядку визначено законом, а відтак договір є розірваним з моменту отримання відповідачем відповідного повідомлення.

Також, під час розгляду справи судом встановлена обставина невиконання відповідачем за договором з надання послуг взятих на себе зобов`язань, відповідачем на спростовання зазначеного доказів не надано, відповідно, позивач має право на розірвання договору про надання послуг, в зв`язку з його неналежним виконанням позивачем, а відповідно і вимагати від відповідача повернення сплаченої ним попередньої оплати в сумі 13 560,00 грн. за послуги, що надані не були.

Частиною 2 ст. 570 ЦК України встановлено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки, сплачена позивачем сума не відповідає вимогам завдатку в розумінні параграфу 5 глави 49 ЦК України, така сума на переконання суду є авансом (попередньою оплатою), що за своєю правовою природою підлягає поверненню, якщо відповідна послуга не буде надана.

Відповідач свої зобов`язання по поверненню коштів не виконав і доказів іншого матеріали справи не містять. Більш того, матеріалами справи підтверджено, що 23.12.2019 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення сплачених коштів у розмірі 13 560,00 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявна вимога позивача до відповідача щодо повернення 13 560,00 грн. сплачених коштів, докази надсилання якої додаються до позовної заяви, доказів повернення таких коштів позивачу відповідачем до суду не надано, суд, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-15» (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 127, офіс 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Технова» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 31/11 офіс 87, ) 13 560 (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. попередньої оплати та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 25.06.2021.

Суддя О.О. Христенко