ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3203/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

за участю представників сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Карюк Денис Олександрович, посвідчення №058602 від 14.12.2020 р., прокурор;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сторони повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду та відправлення ухвали суду на електронні пошти сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 року (повний текст рішення складено 25.01.2021 року) у справі № 904/3203/20 (суддя Ніколенко М.О.)

за позовом Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в особі Новомосковської міської ради, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до відповідача-1 Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, с. Нива Трудова, Дніпропетровська область

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю та зобов`язання відповідача-2 повернути земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 року у справі № 904/3203/20 позов задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (торгівельні павільйони), розташовану за адресою: м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 46 б, проведену за ТОВ "Віланта 2018" (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 53; ідентифікаційний код: 42124544) на підставі рішення державного реєстратора - Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради №45626091 від 21.02.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ "Віланта 2018" (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 53; ідентифікаційний код: 42124544) на вказану нежитлову будівлю (торгівельні павільйони) (№ запису 30386014).

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 53; ідентифікаційний код: 42124544) повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14; ідентифікаційний код: 34359199) земельну ділянку, розташовану в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2кв.м. (додаткові відомості: А - торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, ІІ - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце).

Відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича (місцезнаходження: 53810, Дніпропетровська область, с. Нива Трудова, вул. Каштанова, 6).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 53; ідентифікаційний код: 42124544) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (місцезнаходження: 49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Д. Яворницького, будинок 38; ідентифікаційний код: 02909938) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 204 грн.

16.02.2021 року видані судові накази на виконання рішення суду.

Мотивуючи рішення, суд погодився з доводами прокурора щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів Новомосковської міської ради, яка, знаючи про порушення її прав як власника земельної ділянки, протягом розумного строку не вжила відповідних дій для захисту своїх прав.

Суд зазначив, що:

- наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач-2 користується спірною земельною ділянкою без належних правових підстав;

- у розумінні ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України побудовані відповідачем -2 об`єкти є самочинним будівництвом;

- згідно ст.112 Земельного кодексу України спірна земельна ділянка підлягає поверненню з приведенням її у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Віланта 2018" оскаржило його в апеляційному порядку. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що:

- суд невірно встановив підстави для представництва прокурором інтересів Новомосковської міської ради;

- підставою виникнення у ТОВ "Віланта 2018" права власності на спірне нерухоме майно є повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП 6 від 29.12.2018 року та декларація про готовність до експлуатації ДГГ46 від 14.01.2019 року;

- орган державного архітектурно-будівельного контролю - Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області, за наслідками виявлення недостовірних даних у надісланих ТОВ "Віланта 2018" повідомленні та декларації, скасував реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 6 від 29.12.2018 року та реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ДП 46 від 14 .01.2019 року, та згідно абз.1 ч.1 ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", був зобов`язаний видати особі, як|і здійснила (здійснює) таке будівництво - Товариству з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018", припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, однак такі дії не вчинено;

- належним позивачем у даній справі є саме Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області, а не Новомосковська міська рада; подання позову неналежним позивачем є підставою рля відмови у задоволенні позову.

Апелянт просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 року у справі № 904/3203/20 в частині задоволених вимог, винести рішення, яким повністю відмовити в задоволені позову, судові витрати покласти на Новомосковську місцеву прокуратуру Дніпропетровської області.

У відзиві на апеляційну скаргу Новомосковська окружна прокуратура спростовує доводи скаржника. Вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

26.04.2021 року апелянт надав заяву, в якій зазначив, що підтримує апеляційну скаргу та просить розглянути справу за відсутності свого представника.

14.06.2021 року Новомосковська міська рада заявила клопотання, в якому заначила, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 року у справі №904/3203/20 без змін, розглянути справу за відсутності свого представника.

Відповідач-1 відзив на апеляційну скаргу не надав, участь представника у судове засідання не забезпечив.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 26.01.2019 року за ТОВ "Віланта 2018" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (торгові павільйони), загальною площею 505,2 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, будинок №46Б, (додаткові відомості: А - Торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, II - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце); РНОНМ 119.

Підставою виникнення права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно зазначено повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП 6 від 29.12.2018 року та декларацію про готовність об`єкту до експлуатації ДП 46 від 14.01.2019 року.

В повідомленні про початок виконання будівельних робіт ДП 6 від 29.12.2018 року, відомості до якого зазначені відповідачем-2, міститься інформація, що виконання будівельних робіт відбувається на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0098. Право користування земельною ділянкою виникло у ТОВ "Віланта 2018" на підставі договору оренди вказаної земельної ділянки № б/н від 03.12.2018 року.

Встановлено, що згідно листа Новомосковської міської ради № 04-41-917вих20 від 05.03.2020 року судом встановлено, що за обліково-реєстраційними даними відділу земельних відносин виконавчого комітету Новомосковської міської ради, договори оренди та суборенди на земельну ділянку під торговими павільйонами по вул. Гетьманській, 46б не значаться та не укладались. Новомосковській міській раді не відомо про існування договору оренди (суборенди) від 03.12.2018 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0098.

Наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 4-Н від 13.04.2020 року скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 6 від 29.12.2018 року.

Наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 5-Н від 13.04.2020 року було скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ДП 46 від 14.01.2019 року.

Як вбачається з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-1.15/1019 від 27.04.2020 року, підставою для видачі вказаних наказів стало виявлення Департаментом факту подання ТОВ "Віланта 2018" недостовірних даних у надісланих повідомленні та декларації.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі № 160/7964/20 у задоволенні позову ТОВ "Віланта 2018" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вищезгаданих рішень відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 року у справі № 160/7964/20 апеляційну скаргу ТОВ "Віланта 2018" на зазначене рішення суду залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року в справі № 160/7964/20 за позовом ТОВ "Віланта 2018" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень залишено без змін.

Згідно ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач-2 у даній справі користується земельною ділянку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, в районі житлового будинку № 46 без належних правових підстав, побудовані ним будівлі є самочинним будівництвом та не підлягають державній реєстрації, тому така державна реєстрація вчинена всупереч закону та підлягає скасуванню, а відповідач зобовязаний повернути земельну ділянку її власнику Новомосковській міській раді.

Скаржник належними та допустимими доказами такі висновки суду не спростував.

Згідно ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною третьою ст. 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України).

Статтею 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року № 1952-ІV (надалі - Закон) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Частиною 4 ст. 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно ч.2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом ст.ст. 375, 376 Цивільного кодексу України лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю, згідно зі ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України, є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції щодо відсутності у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, в районі житлового будинку № 46, щодо наявності рішення Новомосковської міської ради про надання йому зазначеної ділянки у користування, а також не спростовано висновок суду про відсутність підстав для державної реєстрації побудованих торгівельних кіосків за вказаною адресою, оскільки таке будівництво є самочинним.

Доводи скаржника фактично стосуються процесуальних моментів щодо права прокурора звернутись до суду з вказаним у даній справі позовом та визначення прокурором належного позивача.

Ці доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне:

У своїй апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на те, що до суду звернувся неналежний позивач, акцентує увагу зовсім на іншому предметі розгляду, а саме - знесенні самочинно збудованої будівлі, в той час як керівник Новомосковської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про скасування записів державного реєстратора та повернення земельної ділянки шляхом приведення її у придатний для використання стан.

Так, у позовній заяві зазначається, що діями ТОВ "Віланта 2018" щодо протиправної державної реєстрації за відсутності документів, що підтверджують права власності чи належного користування земельною ділянкою, на якій він розташований, за відсутності письмової згоди міської ради на будівництво на земельній ділянці комунальної власності, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт, порушено права власника земельної ділянки - територіальної громади міста Новомосковська від імені якої виступає Новомосковська міська рада щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою, яка розташована під спірним нерухомим майном.

Правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із комунальної власності (володіння), становлять суспільний, публічний інтерес, а незаконність користування земельною ділянкою, що призвела до такого вибуття, суспільному інтересу не відповідає.

Моніторингом публічної кадастрової карти України встановлено, що земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0098 фактично не існує.

За відсутності будь-яких документів на земельну ділянку ТОВ "Віланта 2018" зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта: "Будівництво торгівельних павільйонів за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, будинок №466" та внесено відповідний запис до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей щодо повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, за № ДП 46 від 14.01.2019 року.

При цьому ТОВ "Віланта 2018" проектна документація на об`єкт нерухомого майна не розроблялася та до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області не надавалася.

Нежитлова будівля (торгові павільйони), загальною прощею 505,2 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, будинок №466 (додаткові відомості: А - Торговий павільйон, а - ганок, І - замощення, II - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце) розташована на земельній ділянці комунальної власності без правовстановлюючих документів.

Протиправна державна реєстрація об`єкту нерухомого майна на підставі документів, які містять недостовірну інформацію, беззаперечно свідчить про порушення інтересів територіальної громади міста Новомосковська як складової інтересів держави взагалі щодо офіційного визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно.

Таким чином, твердження про те, що Новомосковська міська рада як власник земельної ділянки не є належним позивачем у справі також необгрунтоване та надумане, не відповідає предмету позову та обставинам справи.

Щодо доводів скаржника про відсутність у прокурора права на пред`явлення даного позову, то ці доводи спростовуються належним мотивуванням оскаржуваного рішення щодо передбаченого ст.53 Господарського процесуального кодексу України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру" права прокурора на звернення до суду, доведеністю того, що протягом розумного строку з дня виявлення порушення прав та законних інтересів Новомосковської міської ради остання не вчиняла відповідних дій для звернення до суду з позовом щодо захисту інтересів територіальної громади міста Новомосковська, яку вона представляє у спірних правовідносинах.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Оскільки апелянт під час розгляду апеляційної скарги не довів порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність вимог скаржника.

Апеляційна скарга необґрунтована і задоволенню не підлягає. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 280, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 року у справі № 904/3203/20 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 01.07.2021 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя І.О. Вечірко