ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Справа № 910/21219/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Шевцова Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 (суддя Босий В.П.)

у справі № 910/21219/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газнафтаоіл"

до Акціонерного товариства "Укртранснафта"

про стягнення 897 136,62 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газнафтаоіл" (далі - ТОВ "Газнафтаоіл", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртранснафта" (далі - АТ "Укртранснафта", відповідач) про стягнення 897 136,62 грн, що включає в себе 776 232,28 грн основного боргу, інфляційне збільшення за період прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 70 948,83 грн, а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 49 955,51 грн.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Газнафтаоіл" зазначило, що ним було здійснено оплату товару за договором поставки нафти № ГНО 2-22/08-FCА-НПС від 28.08.2018, укладеним між позивачем та відповідачем, у розмірі 15 421 423,50 грн. У свою чергу, АТ "Укртранснафта" здійснило поставку товару на суму 14 645 191,22 грн, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 776 232,28 грн, що становить різницю між сумою оплати, здійсненої позивачем, та вартістю поставленого відповідачем товару. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія разом з актом звірки (вих. № 18/10-7 від 30.10.2018) з проханням перерахувати грошові кошти у розмірі 776 232,28 грн на рахунок позивача в термін до 07.11.2018. Однак вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, та грошові кошти не були перераховані на рахунок позивача.

3. У зв`язку з цим, позивачем заявлено до стягнення 776 232,28 грн основного боргу. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з повернення коштів у розмірі 776 232,28 грн, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 70 948,83 грн інфляційних втрат та 49 955,51 грн трьох процентів річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі № 910/21219/20 (суддя Босий В.П.) позовні вимоги ТОВ "Газнафтаоіл" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 776 232,28 грн, 3 % річних у розмірі 49 955,51 грн, інфляційні у розмірі 70 948,83 грн та судовий збір у розмірі 13 457,05 грн.

5. При ухваленні зазначеного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання зі сплати на користь позивача 776 232,28 грн згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано. За таких обставин, позовна вимога ТОВ "Газнафтаоіл" про стягнення з АТ "Укртранснафта" заборгованості у розмірі 776 232,28 грн є правомірною та обґрунтованою. Крім того, перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

6. Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ "Укртранснафта" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі № 910/21219/20 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ТОВ "Газнафтаоіл" відмовити повністю.

7. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

8. Скаржник вказує, що судом першої інстанції не вірно дано оцінку правовідносинам, які виникли між позивачем та відповідачем, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 509, 524, 625 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що є протиправним, оскільки у відповідача відсутні грошові зобов`язання перед позивачем. Крім того, на думку відповідача, мало місце порушення судом першої інстанції ст. 84 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

9. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 справу № 910/21219/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртранснафта" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі № 910/21219/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 08.06.2021 о 10:30 хв.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.05.2021.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 розгляд апеляційної скарги АТ "Укртранснафта" відкладено на 15.06.2021 о 09 год. 50 хв.

Позиції учасників справи.

12. Відзив на апеляційну скаргу АТ "Укртранснафта" від ТОВ "Газнафтаоіл" до Північного апеляційного господарського суду не надійшов.

Явка представників сторін.

13. У судове засідання, призначене на 15.06.2021, з`явився представник відповідача (скаржника).

14. Представник позивача у судове засідання 15.06.2021 не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

15. З урахуванням вищевикладеного, з огляду на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі у судовому засіданні представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

16. 28.08.2018 між АТ "Укртранснафта" (Продавець), ТОВ "Газнафтаоіл" (Покупець) та Товарною біржею "Українська енергетична біржа" (далі - ТБ "Українська енергетична біржа") був укладений договір поставки нафти № ГНО 2-22/08-FCA-НПС (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язався передати в узгоджені терміни, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, передбачених цим Договором, нафту сиру з умовним позначенням 2.2.1 згідно з класифікацією по ГОСТ 9965-76 "Нефть для нефтеперерабатывающих предприятий. Технические условия", яка за своїми якісними характеристиками відповідає сорту "ЮРАСЛ" (товар), в кількості 1 000 тонн нетто (+/- 10 % в опціоні Продавця), за ціною та на умовах, які зазначені в додатку № 1 до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору.

17. Згідно з п. 1.4 Договору загальна сума цього Договору становить суму, що дорівнює вартості товару, поставленого згідно з додатком № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

18. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що поставка товару в рамках цього Договору здійснюється в порядку і в строки, зазначені в додатках № 1 та № 2 до цього Договору.

19. За змістом п. 2.3 Договору Покупець зобов`язується після здійснення попередньої оплати в розмірі 100 % забезпечити вивезення купленого ним товару у строк до 21.09.2018.

20. Згідно з п. 2.5 Договору передача товару Покупцю здійснюється тільки після його 100 % попередньої оплати згідно з додатком № 1 до цього Договору.

21. Відповідно до п. 2.7 Договору датою поставки товару та моментом отримання Покупцем товару від Продавця є дата підписання акта приймання-передачі товару.

22. Згідно з п. 3.1 Договору Покупець зобов`язався оплатити повну вартість товару (у томі числі ПДВ), визначену у додатку № 1 до цього Договору, на умовах 100% попередньої оплати протягом 5 банківських днів з дати підписання цього Договору.

23. Сторони погодили, що гарантійний внесок, сплачений Покупцем ТБ "Українська енергетична біржа" для участі в аукціоні, який було проведено 22.08.2018, зараховується на рахунок Продавця в якості часткової оплати товару (п. 3.6 Договору).

24. Відповідно до п. 3.10 Договору, у разі, якщо вартість попередньої оплати, яка здійснена позивачем згідно з п. 3.1 цього Договору, перевищує вартість товару, фактично поставленого Продавцем за цим Договором, то Продавець повертає Покупцю суму такої різниці протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами акта звірки взаєморозрахунків. В акті звірки взаєморозрахунків окремо вказується сума такої різниці.

25. За змістом п. 3 додатку № 1 до Договору загальна попередня вартість товару згідно з цим додатком становить 14 687 070,00 грн, у тому числі ПДВ 2 447 845,00 грн.

26. Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується факт сплати позивачем гарантійного внеску, який відповідно до положень п. 3.6 Договору, у розмірі 734 353,50 грн, зараховується на рахунок Продавця в якості часткової оплати товару, та факт здійснення позивачем попередньої оплати за Договором у сумі 14 687 070,00 грн (попередня вартість товару) (платіжні доручення № 91 від 20.08.2018 та № 94 від 28.08.2018). Тобто, всього позивачем було сплачено на користь відповідача за Договором 15 421 423,50 грн.

27. Відповідачем, у свою чергу, було поставлено позивачу нафтопродукти на загальну суму 14 645 191,22 грн, що підтверджується актами приймання-передачі нафти № 1 від 31.08.2018, № 2 від 02.09.2018, № 3 від 03.09.2018, № 4 від 06.09.2018, № 5 від 07.09.2018, № 6 від 08.09.2018, № 7 від 10.09.2018, № 8 від 11.09.2018, № 9 від 12.09.2018, № 10 від 13.09.2018, № 11 від 14.09.2018, № 12 від 15.09.2018, № 13 від 16.09.2018, № 14 від 18.09.2018, № 15 від 20.09.2018, № 16 від 22.09.2018, № 17 від 24.09.2018, № 18 від 25.09.2018, № 19 від 02.10.2018, № 20 від 04.10.2018 та № 21 від 05.10.2018.

28. Позивач звернувся до відповідача з претензією № 18/10-7 від 30.10.2018 із проханням підписати доданий до претензії акт звірки взаєморозрахунків за період з 28.08.2018 по 11.10.2018 та перерахувати грошові кошти у розмірі 776 232,28 грн до 07.11.2018.

29. Оскільки вищезазначена претензія залишена відповідачем без задоволення, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

30. За змістом ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів.

31. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

32. У ч. 1 ст. 193 ГК України зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

33. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

34. Як вірно вказав суд першої інстанції, за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 54 ЦК України.

35. Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

36. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

37. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

38. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

39. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

40. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

41. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

42. Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

43. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

44. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

45. На підставі встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у розмірі 776 232,28 грн, що становить різницю між сумою оплати, здійсненої позивачем за Договором, та вартістю поставленого відповідачем товару.

46. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

47. Водночас, місцевим господарським судом вірно відхилено доводи АТ "Укртранснафта" про існування у позивача перед ним боргу, встановленого постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 у справі № 910/16386/18, оскільки наявність такого боргу не звільняє відповідача від обов`язку повернути позивачу суму отриманої та невикористаної частини попередньої оплати за Договором. При цьому, доказів здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

48. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено правову позицію, відповідно до якої аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

49. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 776 232,28 грн.

50. Крім суми основного боргу, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання з повернення коштів у розмірі 776 232,28 грн, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 49 955,51 грн та інфляційні втрати у розмірі 70 948,83 грн, нараховані з 08.11.2018 по 30.12.2020.

51. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

52. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

53. Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі частини другої статті 693 ЦК України. З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

54. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що такий розрахунок є арифметично вірним та обґрунтованим.

55. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 49 955,51 грн та інфляційних втрат у розмірі 70 948,83 грн.

56. З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

57. Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду.

58. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

59. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

60. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

61. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі № 910/21219/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

62. Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхилені колегією суддів апеляційної інстанції як такі, що є необґрунтованими та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

63. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 у справі № 910/21219/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.06.2021.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко