ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22.06.2021 Справа № 905/2382/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за заявою Акціонерного товариства Сбербанк, м.Київ ()

до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь Донецької області ()

про банкрутство

ліквідатор Чупрун Є.В.

Представники учасників справи:

ліквідатор: арбітражний керуючий Чупрун Є.В.;

від АТ «Сбербанк»: Ягодка О.О. (адвокат на підставі довіреності);

від ТОВ «Лео 2002»: Третякова Л.Ф. (адвокат на підставі ордеру);

від ТОВ «Профі Трейдінг»: Третякова Л.Ф. (адвокат на підставі ордеру);

інші учасники справи не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства Сбербанк №38174/4/06-2 від 13.12.2018 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.04.2019 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства Сбербанк, м.Київ, () про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь Донецької області, () вих№38174/4/06-2 від 13.12.18.

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2382/18 визначено суддю Кротінову О.В. (розпорядження керівника апарату суду №01-01/524 від 07.11.2019, витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2019).

Ухвалою суду від 12.11.2019 прийнято до свого провадження справу №905/2382/18; проведення підготовчого засідання призначено на 26.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.12.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат (; адреса: 87510, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Луніна, буд.50); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат строком на сто сімдесят календарних днів до 20.05.2020; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Чупруна Євгена Вікторовича (свідоцтво №424 від 06.03.2013; поштова адреса: м.Суми, вул.Петропавлівська, 74, оф.49 А; РНОКПП НОМЕР_1 ); призначено попереднє засідання на 10.02.2020.

03.12.2019 за номером 64290 на офіційному веб-сайті Вищого Господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі №905/2382/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат.

Ухвалою суду від 16.03.2020 визнано кредиторами боржника, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат: Акціонерне товариство Сбербанк на суму 17620,00грн - перша черга; 451937829,36грн - четверта черга; окремо до реєстру вимог кредиторів підлягають включенню у шосту чергу пеня - 1240181,38грн (вимоги ініціюючого кредитора, на підставі ухвали Господарського суду Донецької області від 02.12.2019); Акціонерне товариство Сбербанк на суму 59087,00грн - перша черга; 73257,84грн - четверта черга; окремо до реєстру вимог кредиторів включити вимоги кредитора, які забезпечені майном боржника на суму 149495382,29грн (додаткові вимоги ініціюючого кредитора); Товариство з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 на суму 3842,00грн перша черга; 317554799,03грн четверта черга; окремо до реєстру вимог кредиторів підлягає включенню у шосту чергу пеня - 38100091,23грн; Товариство з обмеженою відповідальністю Профі Трейдінг на суму 3842,00грн перша черга; 508861801,26грн четверта черга. Відмовлено Акціонерному товариству Сбербанк у визнанні кредитором боржника на суму 149935170,34грн. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 у визнанні кредитором боржника на суму 167886192,66грн. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Профі Трейдінг у визнанні кредитором боржника на суму 731510,37грн. Оголошено перерву у попередньому засіданні на 26.03.2020 о 14:00 год.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 у справі №905/2382/18 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Сбербанк, м.Київ, на ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.03.2020 у справі №905/2382/18 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.03.2020 у справі №905/2382/18 залишено без змін.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області від 07.09.2020 у зв`язку з перебуванням судді Кротінової О.В. на лікарняному з 04.09.2020 по 07.01.2021, призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/2382/18.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/2382/18 у складі судді Курило Г.Є.

Ухвалою суду від 10.09.2020 прийнято справу №905/2382/18 до свого провадження.

Постановою Господарського суду Донецької області від 02.12.2020 відмовлено в клопотанні розпорядника майна про введення процедури санації ТОВ Маріупольський млинкомбінат у справі №905/2382/18 та призначення керуючим санацією ТОВ Маріупольський млинкомбінат арбітражного керуючого Чупруна Євгена Вікторовича; припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь Донецької області (); припинено повноваження розпорядника майна боржника Чупруна Євгена Вікторовича; визнано боржника Товариство з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь Донецької області () банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру по справі строком на 12 місяців; ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь Донецької області () призначено арбітражного керуючого Чупруна Євгена Вікторовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №424 від 06.03.2013; поштова адреса: 40022, м.Суми, вул.Троїцька, 21; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постановою Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №905/2382/18 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.03.2020 в частині відмови Акціонерному товариству "Сбербанк" у визнанні кредитором боржника та в частині визнання кредиторами боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО 2002", Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі Трейдінг" у справі №905/2382/18 скасовано; справу №905/2382/18 в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 17.02.2021 справа №905/2382/18 передана на розгляд судді Курило Г.Є.

Ухвалою суду від 22.02.2021 призначено судове засідання з розгляду кредиторських вимог відповідно до Постанови Верховного Суду від 20.01.2021 на 16.03.2021 о 14:00 год.

06.04.2021 на електронну адресу суду з накладенням кваліфікованого електронного підпису від Акціонерного товариства «Сбербанк» надійшли письмові пояснення, у відповідності до яких останній просить суд визнати додаткові грошові вимоги АТ «Сбербанк» до ТОВ «Маріупольський млинкомбінат» в розмірі 149935170,34грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів. Кредитор наголошує, що сторони кредитного договору домовились про те, що проценти за кредитним договором виплачуються позичальником щомісячно до дня фактичного повернення кредиту, а відповідно АТ «СБЕРБАНК» має право на щомісячну виплату процентів до дня фактичного повернення кредитних коштів. Відтак, при наявності такої іншої домовленості право нарахування процентів з настанням дня повернення позики не припиняється, оскільки сторони такою домовленістю погодили інше. Вважає, що до складу грошових вимог підлягає включенню заборгованість за відсотками, що розраховані за період з 16.12.2015 по 07.05.2018 як спеціальний вид відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

06.04.2021 на електронну адресу суду з накладенням кваліфікованого електронного підпису від ліквідатора - арбітражного керуючого Чупруна Є.В. надійшли пояснення, в яких зазначено, що з урахуванням результатів розгляду судом апеляційної скарги ТОВ «Лео 2002» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №905/2382/18 ліквідатором будуть надані відповідні пояснення щодо кредиторських вимог.

11.05.2021 до канцелярії суду від ТОВ «Профі Трейдінг» надійшло клопотання, в якому зазначено, що у банку відсутнє право щодо нарахування відсотків у сумі 149935170,34грн.

Розгляд кредиторських вимог відкладався.

22.06.2021 на електронну адресу суду з накладенням кваліфікованого електронного підпису та через канцелярію суду від ТОВ «Профі Трейдінг» надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких останній просив визнати кредиторські вимоги ТОВ «Профі Трейдінг» в повному обсязі, щодо додаткових кредиторських вимог АТ «Сбербанк» заперечив.

22.06.2021 через канцелярію суду від ТОВ «Лео 2002» надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких останній просив визнати кредиторські вимоги ТОВ «Лео 2002» в повному обсязі, щодо додаткових кредиторських вимог АТ «Сбербанк» заперечив.

Представник АТ «Сбербанк» в судове засідання 22.06.2021 з`явився, просив визнати додаткові грошові вимоги банка до боржника, проти визнання грошових вимог ТОВ «Лео 2002» та ТОВ «Профі Трейдінг» заперечив.

Ліквідатор в судове засідання 22.06.2021 з`явився, не заперечував про додаткових грошових вимог АТ «Сбербанк» до боржника, кредиторські вимоги ТОВ «Лео 2002» та ТОВ «Профі Трейдінг» залишив на розсуд суду.

Представник ТОВ «Лео 2002» та ТОВ «Профі Трейдінг» в судове засідання 22.06.2021 з`явився, просив визнати грошові вимоги зазначених учасників справи.

Розглянувши вимоги Акціонерного товариства «Сбербанк», м.Київ про визнання кредитором в сумі заборгованості за процентами за користування кредитом за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012 у розмірі 149935170,34грн за період з 16.12.2015 по 07.05.2018, суд встановив наступне.

06.03.2012 між ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії (кредитор, банк) та ТОВ Торговий дім Золотий Урожай (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL із змінами та доповненнями (кредитний договір), згідно з п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті доларах США (кредитна лінія), та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти (кредит) у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов`язується використати кредит з метою, зазначеною у п.1.5. цього договору, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови договору та повернути банку кредит у терміни встановлені договором та/або додатковими угодами до цього договору.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, ліміт кредитної лінії складає 20000000,00 доларів США та щомісячно зменшується за встановленим кредитним договором та договорами про внесення змін № 2, 3, 4 графіком.

Пунктом 1.3. кредитного договору та додатковими угодами встановлений розмір процентної ставки за користування кредитом.

Останній день дії кредитної лінії 03.03.2017 (п.1.4. кредитного договору).

У відповідності до п.6.1. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому кредитним договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією у валюті заборгованості.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів (п. 6.2 кредитного договору).

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1.-6.2. кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше 3 (трьох) робочих днів, наступних за днем закінчення періоду. Періодом сторони розуміють кожен з періодів, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір і закінчується в день, що передує такому числу наступного місяця.

У встановлений кредитним договором строк кредит погашений не був, а ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 порушено провадження у справі №908/130/15-г про банкрутство ТОВ "ТД "Золотий урожай".

Постановою Господарського суду Запорізької області від 08.05.2018 у справі №908/130/15-г ТОВ "ТД "Золотий урожай" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.12.2019 у справі №908/130/15-г заяву Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" з урахуванням додаткових пояснень задоволено. Визнано вимоги Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" до банкрута (ТОВ "ТД "Золотий урожай") у розмірі 169 394 493 грн. 04 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом за Договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012 за період з 16.12.2015 по 07.05.2018.

03.12.2013 між ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії (кредитор) та ТОВ Маріупольський млинкомбінат (поручитель) укладено договір поруки (договір поруки), відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов`язання за боржника - ТОВ Торговий Дім Золотий урожай (боржник) за виконання договору про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012.

За умовами п. 4.1. договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов`язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов`язання за основним договором не будуть виконані повністю.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 07.09.2015 у справі №81/15:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь (87510, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.50, Ідентифікаційний код юридичної особи 31419401) на користь Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, рахунок № НОМЕР_2 в АТ Сбербанк Росії, МФО 320627, Ідентифікаційний код юридичної особи 25959784) суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012 року №26-Н/12/24/ЮО-KL в розмірі 23135150 (двадцять три мільйони сто тридцять п`ять тисяч сто п`ятдесят) доларів США 72 центи, 344760 (триста сорок чотири тисячі сімсот шістдесят)грн. 26 коп. пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, 895421 (вісімсот дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 12 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, м.Маріуполь (87510, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.50, Ідентифікаційний код юридичної особи 31419401) на користь Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, рахунок № НОМЕР_2 в АТ Сберабанк Росії, МФО 320627, Ідентифікаційний код юридичної особи 25959784) третейський збір в розмірі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 у справі №910/28332/15 видано наказ на виконання вищевказаного рішення.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.07.2016 у справі №905/1923/15, в т.ч. звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством Сбербанк (01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012, що складається з простроченої заборгованості за кредитною лінією в розмірі 19973750,00 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитною лінією в розмірі 3585315,82 доларів США, пені, нарахованої за прострочення з повернення заборгованості за кредитною лінією за період з 04.02.2014 по 13.04.2014 в розмірі 33418,54 грн., на майно Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат (87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, будинок 50, ), передане в іпотеку за договором іпотеки від 06.03.2012р., а саме, на комплекс загальною площею 33472,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Луніна (вулиця Портова), будинок 50, та встановлено початкову ціну продажу предмету іпотеки 145 000 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Зважаючи, що основним Позичальником не здійснено погашення кредиту та відсотків за його користування, АТ Сбербанк звернувся з додатковими грошовими вимогами до Боржника, які зокрема складалися з несплачених відсотків за користування кредитом за Договором про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО/КL від 06.03.2012 за період з 16.12.2015 по 07.05.2018 в розмірі 149935170,34 грн (6 436 951,47 доларів США * 23,292885 (курс НБУ станом на 27.12.2019).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Положеннями статті 626 Цивільного кодексу України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Водночас, частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду, частково задовольняючи позов про стягнення 3% річних, нарахованих згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, дійшла правового висновку про те, що положеннями частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, тоді як частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому у пункті 6.20 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Таким чином, у справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 зазначено, що така правова позиція щодо правильного застосування норм права підлягає врахуванню у справі про банкрутство в разі подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника як на стадії розпорядження майном боржника, так і на стадії ліквідаційної процедури, з урахуванням перебування в цей час боржника в особливому правовому становищі, зокрема і щодо дії мораторію на задоволення вимог конкурсних кредиторів

Судом враховано, що Акціонерне товариство «Сбербанк», звернувшись з позовом до суду ще у 2015 році, реалізувало своє право вимоги щодо стягнення усієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, отже, такими діями ініціюючий кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку повернення кредитних коштів.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Судом враховано, що виходячи з умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012, проценти нараховуються банком щомісячно до дня фактичного повернення кредиту в повному обсязі, а відповідно, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно проценти, визначені в договорі, до дня фактичного повернення кредитних коштів.

Таким чином, АТ «Сбербанк» не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою "Совтрансавто-Холдинг" проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, судовими рішеннями, зокрема ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.12.2019 у справі №908/130/15-г, рішенням Господарського суду Донецької області від 05.07.2016 у справі №905/1923/15, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/22710/17 підтверджено право банку на нарахування відсотків за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012 після направлення вимоги банка до позичальника.

Суду надані банківські виписки та розрахунок заборгованості, які підтверджують заборгованість перед банком за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012 за простроченими відсотками в розмірі 6436951,47доларів США за період з 16.12.2015 по 07.05.2018, еквівалент складає 149935170,34 грн.

Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Після здійснення судом перерахунку заявлених банком процентів в межах визначеного періоду прострочення, судом встановлено, що розрахунок Акціонерного товариства «Сбербанк» є арифметично вірним.

З огляду на вищевикладене суд визнає кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Сбербанк» в сумі 149935170,34грн обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають визнанню та включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, при цьому заперечення ТОВ «Профі Трейдінг» та ТОВ «Лео 2002» суд вважає помилковими, оскільки не спростовують вищевикладених висновків суду та суперечать умовам кредитного договору та договору поруки.

Стосовно кредиторських вимог за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 суд встановив наступне.

09.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю BAH-БРОК (позикодавець) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №09/02, за яким позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.1 договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 300000000,00грн без податку на додану вартість.

Поворотна фінансова допомога видається частинами, розмір яких вказується позичальником в усній або письмовій (на розсуд позичальника) заявці на одержання допомоги в межах суми, вказаної в п.2.1 договору. Термін надання не повинен перевищувати одного календарного дня з дати надання позичальником позикодавцю усної або письмової заявки на одержання допомоги. Перерахування грошових коштів здійснюється позикодавцем на поточний рахунок позичальника (п.2.3 договору).

За визначенням п.3.1 та п.3.2 договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 09.09.2017; повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п.8.1 договору останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до 09.09.2017.

Товариством з обмеженою відповідальністю BAH-БРОК перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас суму в розмірі 327665665,55грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас частково повернуто надані позикодавцем грошові кошти, на загальну суму в розмірі 69755181,00грн.

Доказів, що свідчать про повернення позичальником Товариству з обмеженою відповідальністю BAH-БРОК фінансової допомоги у повному обсязі суду не представлено.

Як вбачається з акту звірки взаєморозрахунків станом за період 09.02.2016-11.09.2017 за договором №09/02 від 09.02.2016 у бухгалтерському обліку Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас рахується заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю BAH-БРОК станом на 11.09.2017 у сумі 257910484,55грн.

25.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас (нині Товариство з обмеженою відповідальністю Інтер Менеджмент Груп) первісний боржник, Публічним акціонерним товариством Одеський коровай - новий боржник та Товариством з обмеженою відповідальністю ВАН-БРОК - кредитор укладено договір №25/09/17 переведення боргу.

Згідно п.1.1 договору переведення боргу первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання), що виникло за договором №09/02 від 09.02.2016 з усіма додатковими угодами та договорами про внесення змін до нього, укладеними між первісним боржником і кредитором (Основні договори), а новий боржник приймає на себе вказане грошове зобов`язання за Основним договором.

У відповідності до цього Договору новий боржник зобов`язується здійснити замість первісного боржника сплату грошових коштів кредитору за Основним договором №09/02 від 09.02.2016 на загальну суму 257910484,55грн. (п.1.2 договору).

За приписом п.1.3 договору кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і, підписуючи зі свого боку договір, дає згоду на переведення боргу, зазначеного в п.1.2 цього договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

У п.1.4 договору сторони погодили, що новий боржник не заперечує проти вимог кредитора, що ґрунтуються на відносинах між кредитором та первісним боржником за Основним договором №09/02 від 09.02.2016.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що документи, які підтверджують право вимоги кредитора на виконання зобов`язань, надаються новому боржнику первісним боржником при підписанні цього договору.

Розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються в сумі переведеного боргу, який вказаний в п.1.2 договору, в порядку та на умовах, передбачених основним договором, шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок кредитора, або будь-яким іншим способом, передбаченим чинним законодавством України (п.2.3 договору).

За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, сторони несуть відповідальність згідно цього договору та чинним в Україні законодавством (п.5.1 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір діє до фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цим договором, в повному обсязі (п.п.6.1, 6.2 договору).

Отже, у розумінні приведених вище норм матеріального права, з урахуванням ст.11 Цивільного кодексу України, та положень договору про переведення боргу, з моменту його укладання до Публічного акціонерного товариства Одеський коровай перейшло зобов`язання зі сплати грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАН-БРОК за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/02 від 09.02.2016 в обсязі 257910484,55грн.

Доказів, що свідчать про виконання Публічним акціонерним товариством Одеський коровай прийнятого зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю ВАН-БРОК матеріали справи не містять.

26.09.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю BAH-БРОК - первісний кредитор, Товариством з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 - новий кредитор та Публічним акціонерним товариством Одеський коровай - боржник укладено договір №26/09/17 про відступлення права вимоги, відповідно до якого, первісний кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги, що належить первісному кредитору на підставі Договору №09/02 від 09.02.2016, а боржник не заперечує та надає згоду на відступлення права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора та виступає зобов`язаною стороною перед новим кредитором після підписання даного договору.

Як визначено у п.1.2 договору про відступлення права вимоги, право вимоги, що передається новому кредитору за даним договором складає 257910484,55грн. Загальна сума зобов`язань боржника, за якими передано право вимоги від первісного кредитора до нового кредитора становить 257910484,55грн.

У п.1.3 договору обумовлено зобов`язання боржника сплатити новому кредитору заборгованість в сумі 257910484,55грн в термін передбачений договором №09/02 від 09.02.2016 або в іншому випадку, додатково узгодженому боржником та новим кредитором.

Право вимоги за даним договором переходить до нового кредитора в момент підписання даного договору (п.1.4 договору).

Первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору документи, що підтверджують право вимоги, зазначене у п.1.1 даного договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.3 договору №26/09/17 від 26.09.2017 боржник повідомлений про перехід прав первісного кредитора до нового кредитора шляхом підписання договору таскріплення його печаткою.

Згідно до п.3.4 договору після його підписання сторонами, у боржника виникає обов`язок виконати зобов`язання за договором новому кредитору, новий кредитор набуває право вимоги до боржника.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що новий кредитор сплачує первісному кредитору плату за відступлення права вимоги за цим договором у розмірі 257910484,55грн, після отримання письмового повідомлення про сплату, протягом 10 банківських днів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок первісного кредитора, або іншим способом, що не суперечить норм діючого законодавства України.

Сторона, яка неналежним чином виконала свої зобов`язання за даним договором, зобов`язана відшкодувати збитки іншій стороні (п.4.1 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.5.1 договору).

Матеріали справи міститься акт приймання-передачі документації за договором №26/09/17 від 26.09.2017 про відступлення права вимоги, яким засвідчено факт передачі Товариству з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 документів, що підтверджують право вимоги за договором №26/09/17, а саме: договір №09/02 від 09.02.2016, акт звірки взаєморозрахунків за договором №09/02 від 09.02.2016, виписки за рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю ВАН-БРОК у ПАТ ПУМБ 2016 р. та 2017р.

Відтак, у день підписання договору №26/09/17 від 26.09.2017 до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 перейшло право вимоги у зобов`язанні за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/02 від 09.02.2016, яким є повернення Публічним акціонерним товариством Одеський коровай, як новим боржником у зобов`язанні за договором №09/02 від 09.02.2016, суми фінансової допомоги у розмірі 257910484,55грн.

26.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат (Поручитель) укладено договір поруки.

За даним договором Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником (Публічне акціонерне товариство Одеський коровай, ) зобов`язань, вказаних в ст.2 цього договору. Під зобов`язанням розуміється зобов`язання Боржника перед Кредитором, що випливають з договору(ів), з якого(их) випливає зобов`язання, суть та строки виконання якого передбачені ст.2 цього договору. В цьому договорі, в залежності від контексту, термін зобов`язання означає як всі зобов`язання Боржника перед Кредитором разом, які перелічені в ст.2 цього договору, так і окремо будь-яку частину цих зобов`язань (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору поруки від 26.09.2017 визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання Боржником суми у розмірі 257910484,55грн. Відповідальність Поручителя обмежується лише зазначеною сумою, понад цю суму Поручитель не несе ніякої відповідальності за зобов`язаннями Боржника.

У разі порушення Боржником зобов`язання, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п.1.3 договору).

Пункт 2.1 ст.2 договору визначає, що порукою за цим договором забезпечується виконання зобов`язання Боржника перед Кредитором за договором №09/02 про надання поворотної фінансової допомоги від 09.02.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас () та Товариством з обмеженою відповідальністю ВАН-БРОК (), з усіма змінами, доповненнями та первинними документами до нього, а саме: зобов`язань зі сплати грошових коштів Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Донбас на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАН-БРОК на суму 257910484,55грн, право вимоги на яку у Кредитора виникло на підставі договору №26/09/17 про відступлення права вимоги від 26.09.2017, а обов`язок сплати якої у Боржника виникло на підставі договору №25/09/17 про переведення боргу від 25.09.2017.

Пунктами 3.1 -3.3 договору поруки від 26.09.2017 закріплено наступне:

- у разі порушення зобов`язання Боржником Кредитор направляє Поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину), Кредитор направляє вимогу в якій зазначається загальна сума заборгованості, при цьому не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт невиконання зобов`язання Боржником. Вимога Кредитора буде достатньою Поручителю підставою виконати зобов`язання на суму, вказану у такій вимозі, без-будь яких застережень, умов чи вимог до Кредитора про надання додаткової інформації чи документів;

- Поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому вимогу Кредитора в валюті Зобов`язання в повному обсязі в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання такої вимоги;

- у разі порушення Поручителем строку виконання вимоги Кредитора, Поручитель повинен сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням платежу за весь час прострочення.

У п.5.1.4, п.5.1.6 договору підтверджено відсутність на дату укладання договору справ (у будь-якій їх стадії) про банкрутство Поручителя; підписання цього договору не призведе до порушення установчих документів Поручителя, його внутрішніх положень або будь-якого положення чинного законодавства України, що має відношення до Поручителя, рішення про укладення цього договору прийняте відповідними органами управління згідно їх компетенції, визначеної уставними документами Поручителя.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору порука за цим договором припиняється, за умови виконання Поручителем зобов`язання Боржника перед Кредитором, в обсязі передбаченому пунктом 1.2 цього договору; у будь-якому випадку порука припиняється 31.12.2019.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Кредитора, Поручителя (п.7.6 договору поруки).

Договір поруки від 26.09.2017 підписано та скріплено печатками як з боку Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002, так і з боку Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат за договором поруки від 26.09.2017, прийняло на себе зобов`язання щодо солідарної відповідальності із Боржником Публічним акціонерним товариством Одеський коровай за виконання грошових зобов`язань у сумі 257910484,55грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат з вимогою відповідно до п.п.3.1, 3.2 ст.3 договору поруки від 26.09.2017 виконати зобов`язання перед кредитором у повному обсязі на суму 257910484,55грн.

Дана вимога отримана боржником 27.09.2017, протилежного не доведено.

Таким чином, враховуючи положення п.3.2 договору поруки, строк виконання основного зобов`язання Поручителем становить по 03.10.2017 включно.

Дане зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю Маріупольский млинкомбінат не виконано.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕО 2002» звернулось з заявою про визнання кредиторських вимог, за якою просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника у розмірі 523541082,92грн, що складаються з 257910482,55грн основного боргу, 17679233,73грн 3% річних нарахованих на суму основного боргу за період з 09.09.2017 по 21.12.2019, 52617738,69грн інфляційних витрат нарахованих на суму основного боргу за період з 09.09.2017 по 21.12.2019, 195333627,95грн пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України на основну суму заборгованості за період з 09.09.2017 по 21.12.2019, та 3842,00грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.03.2020 визнано кредиторами боржника, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕО 2002» на суму 3842,00грн перша черга; 317554799,03грн четверта черга; окремо до реєстру вимог кредиторів підлягає включенню у шосту чергу пеня - 38100091,23грн; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕО 2002» у визнанні кредитором боржника на суму 167886192,66грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.06.2020 визнано недійсним договір поруки від 26.09.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕО 2002» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріупольський млинкомбінат».

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002, м.Київ, на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №905/2382/18 задоволено; ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №905/2382/18 скасовано; у задоволенні заяви Акціонерного товариства Сбербанк, м.Київ, (вих.№8345/4/06-2 від 30.04.2020) про визнання недійсним договору поруки від 26.09.2017 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2021 касаційну скаргу Акціонерного товариства Сбербанк задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 у справі №905/2382/18 скасовано; справу №905/2382/18 в скасованій частині передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО 2002", м.Київ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №905/2382/18 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №905/2382/18 залишено без змін.

Отже, на даний час договір поруки від 26.09.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 та Товариством з обмеженою відповідальністю Маріупольський млинкомбінат визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, договір, визнаний в судовому порядку недійсним, не створює юридичних наслідків.

Таким чином, враховуючи зміст з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги, що ТОВ «Лео 2002» заявлена до стягнення заборгованість за договором поруки від 26.09.2017, що визнаний судом недійсним, вимога кредитора про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 523541082,92грн, що складається з 257910482,55грн основного боргу, 17679233,73грн - 3% річних нарахованих на суму основного боргу за період з 09.09.2017 по 21.12.2019, 52617738,69грн інфляційних витрат нарахованих на суму основного боргу за період з 09.09.2017 по 21.12.2019, 195333627,95грн пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України на основну суму заборгованості за період з 09.09.2017 по 21.12.2019, та 3842,00грн судового збору, задоволенню не підлягає.

Розгляд кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Трейдінг» суд відкладає.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву №20012/4/06-2 від 27.12.2019 Акціонерного товариства Сбербанк, м.Київ про визнання додаткових грошових вимог.

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Сбербанк, м.Київ () в сумі 149935170,34грн, як вимоги четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ЛЕО 2002 у визнанні кредитором боржника на суму 523541082,92грн.

Ліквідатору включити визнані господарським судом вимоги до реєстру вимог кредиторів відповідно до статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відкласти судове засідання на 20.07.2021 о 13:20 год. в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Профі Трейдінг

Повідомити учасників справи про судове засідання, призначене на 20.07.2021 о 13:20 год., зал судового засідання № 317.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України (статті 253-259), шляхом подання апеляційної скарги.

У судовому засіданні 22.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 25.06.2021.

Суддя Г.Є. Курило