ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Справа № 915/449/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунальної установи Миколаївський зоопарк (, пл. М. Леонтовича, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54003)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнська організація капітального будівництва УКРТЕНДЕРБУД (, вул. Героїв України, буд. 23, кв. 84, м. Краматорськ, Донецька область, 84333)

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Комунальною установою Миколаївський зоопарк пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнська організація капітального будівництва УКРТЕНДЕРБУД про стягнення заборгованості за Договором про закупівлю №328 від 06.08.2020 в сумі 80613,98 грн, з яких:

- 48878,38 грн заборгованість за товар;

- 3037,13 грн пеня;

- 25467,00 грн штраф;

- 2492,18 грн інфляційні втрати;

- 759,29 грн 3% річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/449/21 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 12.04.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності п. 7 ч. 3 ст. 162, п.1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України.

19.04.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача за вих. №192 від 16.04.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/449/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами, встановлено відповідачеві 5-денний строк від дня отримання даної ухвали для подання до суду заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзиву на позов не надав. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання". Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 22.06.2021 року, місцезнаходження відповідача - вул. Героїв України, буд. 23, кв. 84, м. Краматорськ, Донецька область, 84333.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи, що відповідач не заперечив про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом на подання відзиву по суті позовних вимог, жодних заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, на розгляд суду не подав, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим постановлення рішення в цій справі у строк, визначений ст. 248 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд встановив.

У липні 2020 року Комунальною установою Миколаївський зоопарк було подано оголошення по проведення спрощеної закупівлі через електрону систему закупівель Господарчих товарів (код ЄЗС ДК 021:2015 - 39220000-0 Кухонне приладдя, товари для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування).

Переможцем закупівель стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «УКРТЕНДЕРБУТ».

06 серпня 2020 року між Комунальною установою Миколаївський зоопарк, в особі директора Топчого В.М., що діяв на підставі Статуту (надалі «Позивач»), з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «УКРТЕНДЕРБУД», в особі директора Чібінь Д.О., шо діяв на підставі Статуту (падалі «Відповідач»), з іншого боку, був укладений Договір про закупівлю № 328 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, постачальник зобов`язується протягом 2020 року поставити Замовникові товар, за предметом закупівлі: Господарчі товари (39220000-0 Кухонне приладдя, товари для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування), зазначений в комерційній та технічній частинах пропозиції спрощеної закупівлі, а Замовник - прийняти і оплатити цей товар на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.1 Договору, найменування, асортимент та ціна за одиницю Товару, який Постачальник зобов`язується поставляти (відпускати) за цим Договором Замовнику, вказується Сторонами у Специфікації, яка с невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна цього Договору становить 84890,00 грн. без ПДВ .

Відповідно до п. 3.2 Договору, Оплата проводиться в розмірі 100% передоплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Відповідно до п. 4.1 Договору, товар повинен бути поставлений протягом 2-х календарних днів з моменту отримання заявки від відділу матеріально-технічного постачання замовника

Відповідно до п. 4.1 Договору, місцем поставки Товару визначено склад Позивача за адресою: м. Миколаїв. пл. Миколи Леонтовича, буд. 1.

Відповідно до п. 6.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим Договором.

Відповідно до п. 6.2 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за цим договором Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової станки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується штраф, від загальної суми, що виникла у зв`язку з невиконанням, або неналежним виконанням обов`язків за договором за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.3 Договору, в разі припинення виконання дійсного договору іа власною ініціативою, або за рішенням судоіюго органу, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 30% від загальної суми непоставленого товару, зазначеного договором, протягом 10-ти робочих днів від дня прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 9.1 Договору - Договір набирає чинності з 06.08.2020 року і діє по 31.12.2020 року.

18.08.2020 на виконання умов договору та згідно отриманого рахунку № 3 від 17.08.2020, позивач сплатив на розрахунковий рахунок відповідача 48878,38 грн, про що свідчить копія платіжного доручення № 1081 від 18.08.2020.

Станом на 22.03.2021 відповідачем не виконано умови п. 4.1 Договору про закупівлю № 328 від 06.08.2020, поставку товару позивачу не здійснено та грошові кошти в сумі 48878,38 грн не повернуто.

12.10.2020 з метою досудового врегулювання спору позивачем була направлена відповідачу вимога № 426 з вимогою повернення заборгованості з урахуванням пені, штрафу та інфляції.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму заборгованості не повернув, штраф не сплатив.

Враховуючи викладене, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Позивач умови Договору виконав та сплатив на розрахунковий рахунок відповідача 48878,38 грн, про що свідчить копія платіжного доручення № 1081 від 18.08.2020, відповідач в свою чергу товар, вказаний рахунку-фактурі № 3 від 17.08.2020, позивачу у строк, встановлений п. 4.1 договору не поставив, отже сума попередньої оплати за не поставлений товар за умовами Договору становить 48878,38 грн, підтверджена матеріалами справи, обґрунтована та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог по стягнення 3% річних в сумі 759,29 грн та інфляційних втрат у сумі 2492,18 грн, слід зазначити наступне.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем, розмір якого підтверджується, платіжним дорученням № 1081 від 18.08.2020 на суму 48878,38.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 759,29 грн за період з вересня 2020 по лютий 2021 та інфляційні втрати в сумі 2492,18 грн за період з 21.08 2020 року по 25.02 2021 року включно.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та встановлено, що сума 3% річних за період з 20.08.2020 по 25.02.2021 становить 761,83 грн, а отже не виходячи за межі позовних вимог, 3% річних, які нараховані позивачем підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 759,97 грн.

Також судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що позивачем вірно визначено період нарахування та сума інфляційних втрат, а отже нараховані позивачем інфляційні втрати підлягають задоволенню в сумі 2492,18 грн.

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 3037,13 грн та штрафу в сумі 25467,00 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 17.05.2018 у справі №910/6046/16, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.07.2018 у справі №903/647/17 та від 08.08.2018 у справі №908/1843/17.

Верховний Суд також зазначав, що згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тобто сторони, керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою мають право визначати штрафні санкції, їх кількість, вид, розмір та види порушення зобов`язання, за якими застосовується неустойка тощо.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки з умов п. 6.2 Договору витікає, що штрафні санкції, про які йдеться у п. 6.2 Договору за своєю правовою природою є пенею за прострочення строку поставки товару, господарський суд, враховуючи наведене, не вбачає підстав для застосування положень статті 61 Конституції України.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч. 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені в сумі 3037,13 грн. та встановлено, що позивачем невірно визначено період та суму нарахування пені.

Відтак суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в загальній сумі 2967,01 грн, в задоволенні решті позовних вимог в сумі (3037,13 -2967,01) 70,12 грн., слід відмовити.

Також судом здійснено перевірку розрахунку штрафу в сумі 25467,00 грн, та встановлено, що позивачем розмір заявленого до стягнення штрафу визначено правильно.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 25467,00 грн законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу є обгрунтованими

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав господарському суду доказів поставки товару, повернення попередньої оплати, сплати штрафу або будь-яких заперечень, щодо позову.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 14, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 130, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнська організація капітального будівництва УКРТЕНДЕРБУД (, вул. Героїв України, буд. 23, кв. 84, м. Краматорськ, Донецька область, 84333) на користь Комунальної установи Миколаївський зоопарк (, пл. М. Леонтовича, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54003) заборгованість у сумі 48878,38 грн, пеню в сумі 2967,01 грн. штраф в сумі 25467,00 грн, 3% річних в сумі 759,29 грн, інфляційні втрати в сумі 2492,18 грн та 2267,73 грн витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення пені в сумі 70,12 грн в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

6. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники у справі:

позивач: Комунальна установа Миколаївський зоопарк (, пл. М. Леонтовича, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54003)

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Всеукраїнська організація капітального будівництва УКРТЕНДЕРБУД (, вул. Героїв України, буд. 23, кв. 84, м. Краматорськ, Донецька область, 84333)

Рішення складено і підписано 25.06.2021.

Суддя В.О. Ржепецький