РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/403/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №927/403/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ",

вул. Ковпака, буд. 4, м. Суми, 40020

електронна пошта:

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР -2017",

вул. Центральна, 89, с. Мамекине, Чернігівська обл, 16032

до відповідача-2: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення 150000,00грн.

Учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ" подано позовну заяву в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР -2017" та ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 150000,00 грн.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.04.2021 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/403/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також вказаною ухвалою зобов`язано відповідачів на підставі ст. 165 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своєї позиції не пізніше 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, надіславши одночасно копію відзиву з доказами позивачу, а докази направлення надати суду.

Ухвалою від 26.04.2021 зобов`язано Орган реєстрації Низівської селищної ради протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали надати Господарському суду Чернігівської області інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Вказана ухвала отримана Органом реєстрації Низівської селищної ради 05.05.2021 згідно поштового відправлення № 680.

Ухвалу про відкриття провадження у справі, направлену на адресу відповідача-1, отримано останнім 15.05.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 059.

Ухвалу про відкриття провадження у справі, направлену на адресу відповідача-2, отримано останнім 21.05.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 067.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився в межах розумного строку, та з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за договором про надання безвідсоткової позики №20/04 від 20.04.2018 та неналежним виконанням відповідачем-2 зобов`язань за договором поруки №20/04-П від 20.04.2018.

Відповідач-1 та відповідач-2 відзиву на позов не надали, проти позовних вимог не заперечили. Заяви та клопотання від відповідачів до суду не надходили. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 26.04.2021 попереджено відповідачів про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

20.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінстар-2017» (позичальник) укладено договір про надання безвідсоткової позики (поворотної фінансової допомоги) №20/04 (далі - договір).

Згідно п.1.1-1.2 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти (надалі іменується «поворотна фінансова допомога»), а останній зобов`язується використати таку поворотну фінансову допомогу своїй господарській діяльності і повернути її позикодавцеві в порядку та у строк, що визначені цим договором. Позичальнику поворотна фінансова допомога надається на безвідсотковій основі.

Цільовим призначенням поворотної фінансової допомоги за цим договором є поповнення обігових коштів позичальника (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.1-3.2 договору розмір поворотної фінансової допомоги становить 150000 грн. Поворотна фінансова допомога надається у будь-який із нижчезазначених способів: перерахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок позичальника; внесення готівки в банківську установу на банківський рахунок позичальника, внесення готівки в касу позичальника. Сума поворотної фінансової допомоги може бути перерахована як одним платежем, так я будь-якими частинами, протягом дії цього договору.

Згідно п.4.1 договору поворотна фінансова допомога надається на строк до 20.10.2018 року включно.

Пунктом 5.1 договору сторони визначили, що по настанню строку, вказаного в п.4.1 договору, позичальник зобов`язується в той же день повернути позикодавцеві поворотну фінансову допомогу.

Поворотна фінансова допомога повертається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на особистий рахунок позикодавця. Можливе повернення поворотної фінансової допомоги готівковими коштами в порядку, встановленому чинним законодавством для готівкового обігу в Україні (п.5.2 договору).

На виконання умов договору позивач 25.04.2018 перерахував відповідачу 150000,00 грн поворотної фінансової допомоги, що підтверджується копією виписки банку (а.с.21-22).

20.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» (кредитор) та ОСОБА_1 уклали договір поруки №20/04-П (далі - договір поруки).

Згідно п.1.1. договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінстар-2017», (боржник), що виникли з договору про надання безвідсоткової позики (поворотної фінансової допомоги) №20/04 від 20.04.2018 (далі основний договір), який був укладений між кредитором та боржником.

Відповідно до п.2.1-2.2 договору поруки порукою забезпечується зобов`язання боржника здійснити повернення отриманої за основним договором позики. Строк виконання зобов`язання за основним договором - до 20.10.2018 включно.

Згідно п.3.1-3.2 договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов`язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов`язання, визначеного відповідно до п.4 цього договору. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за основним договором в повному обсязі.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником, згідно Основного договору у сумі, яка складає 150000,00 грн. Відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки здійснює боржник за основним договором (п.4.1 договору поруки).

Згідно п.5.4.1 договору поруки у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, кредитор має право у 15-денний строк звернутися до поручителя з вимогою про виконання таких зобов`язань.

Відповідач-1 свої зобов`язання за договором не виконав, поворотну фінансову допомогу у строк, визначений договором не повернув.

Позивачем направлено на адресу відповідача-1 претензію №2244 від 22.10.2019 з вимогою у триденний строк від дня отримання вимоги повернути суму позики у розмірі 150000 грн (а.с.23-25). Вказана претензія залишена відповідачем-1 без відповіді і задоволення.

Позивачем направлено на адресу відповідача-2 вимогу №2246 від 22.10.2019 щодо сплати суми зобов`язання у розмірі 150000 грн згідно договору поруки (а.с.26-27). Вказана вимога залишена відповідачем-2 без відповіді і задоволення.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 1046-1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтями 546, 547, 553, 554 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами частин 1 та 2 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, виходячи з приписів частини 1 статті 543 ЦК України суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся з вимогою виконати зобов`язання до обох солідарних боржників (відповідачів 1 та 2 у справі).

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором про надання безвідсоткової позики (поворотної фінансової допомоги) виконав належним чином, відповідач 1 та відповідач 2, як поручитель за договором, позику у встановлений строк не повернули, внаслідок чого заборгованість станом на день розгляду справи склала 150000,00 грн.

Згідно зі ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи (відповідна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №910/9362/19).

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 150000,00 грн заборгованості за договором про надання безвідсоткової позики №20/04 від 20.04.2018 в сумі 150000,00грн є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 2270,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТАР -2017" (вул. Центральна, 89, с. Мамекине, Чернігівська обл, 16032, та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРРОСХИМ" (вул. Ковпака, буд. 4, м. Суми, 40020, ) 150000,00 грн заборгованості та 2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 23.06.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко