ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/289/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона»

до:

відповідача-1 Державного підприємства «Сетам»,

відповідача-2 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

про визнання електронних торгів недійсними,

за участю:

- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача-1 - ОСОБА_1 ,

- секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

- представників:

позивача - Максименко Н.М., Шкути О.О.,

відповідача-1 - не з`явився,

відповідача-2 - не з`явився,

третьої особи - ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

04.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» (надалі Позивач) звернулося з позовом до Державного підприємства «Сетам» (надалі Відповідач-1) та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Відповідач-2) про «визнання недійсними результатів проведення електронних торгів (реєстраційний номер лота 275244) з продажу недобудованого магазину загальною площею 74,4 кв. м (готовністю 6 %), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; оформлених протоколом № 356039, складеного між ОСОБА_1 та ДП «Сетам».

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказав, що:

- 08.05.2018 Відповідачем-1 проведені електронній торги щодо продажу належного йому недобудованого магазину, переможцем за яким став ОСОБА_1 ,

- торги є недійсними, оскільки: 1) у зведеному виконавчому провадженні, в межах якого здійснювався продаж спірного майна, відсутні докази належності його на праві власності боржникові; 2) спірне майно відповідно до відомостей з Реєстру прав власності має назву: «об`єкт незавершеного будівництва, магазин з продажу квітів», проте продаж відбувся майна, яке вказане як: «недобудований магазин загальною площею 74,4 кв. м (готовністю 6 %)», що не є тотожним;

- через наявність вказаних невідповідностей торги є недійними на підставі частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Дії та аргументи Відповідача-1

Державне підприємство «Сетам» заявлені до нього вимоги не визнало та вказало, що:

- оспорювані торги проводилися на підставі документів, які надані виконавчою службою, а законодавством не встановлений обов`язок організатора торгів здійснювати їх перевірку,

- майно, яке продане на торгах, належало ТОВ «Квіти Херсона» та за правильність такого визначення відповідальність несла виконавча служба,

- дії державного виконавця стосовно передачі майна на реалізацію мають самостійний спосіб оскарження та не стосуються недійсності самих торгів,

- відповідно до правових висновків Верховного Суду, наданих у справах № 925/529/17, № 755/21826/15-ц, № 911/459/20, № 646/3972/16-ц, № 911/494/17, № 910/1454/17 вимоги Позивача є необґрунтованими, оскільки ним не доведено в чому саме полягає порушення законодавства при проведенні торгів.

Дії та аргументи Третьої особи

ОСОБА_1 подав до суду пояснення, в яких вказав, що:

- в Акті опису ц арешту майна від 22.06.2013 підтверджено, що об`єкт, який описувався, є тим самим, що вказаний у Реєстрі прав власності,

- дії державного виконавця стосовно продажу майна мають самостійний спосіб оскарження,

- Великою палатою Верховного Суду у справах № 465/650/16-ц, № 201/18443/17 та № 522/10127/14-ц надані правові висновки стосовно правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, а саме вони є правочином,

- Позивач не навів у позові правових норм, які були порушені при проведені торгів, а тому не довів їх недійсність.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою від 12.04.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та підготовче засідання у межах підготовчого провадження провів 26.05.2021. Розгляд справи по суті здійснений у судовому засіданні 22.06.2021. У судове засідання представники Відповідачів не прибули, хоча належним чином були повідомлені про судовий розгляд, а тому справа розглянута без їх участі.

Установлені судом обставини спору

Як слідує з Акту опису й арешту майна від 22.06.2013 (а.с. 9-10) державним виконавцем Дніпровського районного управлінням юстиції у м. Херсоні у межах зведеного виконавчого провадження про стягнення з ТОВ «Квіти Херсона» заборгованості у сумі 214 601,90 грн здійснений опис об`єкта нерухомості: «частки недобудованого магазину 6 % за адресою: АДРЕСА_1 ; загальною площею 74,4 кв. м».

Відповідно до Заявки на реалізацію арештованого майна (а.с. 13) Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 17.04.2017 подана Херсонській філії ДП «Сетам» заявка на реалізацію «недобудованого магазину» по АДРЕСА_1 , належного боржникові - ТОВ «Квіти Херсона».

За змістом Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 120918927 (а.с. 62-67) станом на 17.04.2018 у Реєстрі бала наявна інформація про належність на праві власності ТОВ «Квіти Херсона» «об`єкту незавершеного будівництва, магазину із продажу квітів», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

08.05.2018 Відповідачем-1 проведені електронні торги з реалізації вказаного майна. Зокрема, згідно з роздруківок електронного Протоколу проведення торгів № 356039 (а.с. 31-44, 70-104) предметом торгів зазначений: «недобудований магазин загальною площею 74,4 кв. м (готовність 6 %), розташований за адресою: АДРЕСА_2 ». Поряд з цим, переможцем визначений «учасник 41» за ціною купівлі 639 877,87 грн.

Відповідно до Акту про реалізацію електронних торгів від 12.10.2018 (а.с. 14) переможцем торгів визначений ОСОБА_1 .

Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 243173620 від 05.02.2021 (а.с. 7-8) до Реєстру внесені відомості стосовно належності ОСОБА_1 на праві власності (номер запису 28355458) «незавершеного будівництва, магазину із продажу квітів», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Умови та порядок виконання рішень судів передбачені серед іншого положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

Зокрема, за змістом правових положень Закону:

- арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1 статті 56),

- арешт на майно накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника (частина 2 статті 56),

- реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина 1 статті 61),

- порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (частина 2 статті 61).

Отже, Законом установлений алгоритм дій державного виконавця стосовно примусового виконання рішення за рахунок майна боржника, а саме передачі його на реалізацію відповідній установі шляхом проведення прилюдних торгів.

Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» затверджений відповідний Порядок реалізації арештованого майна.

За основними положеннями Порядку, які впливають на вирішення спору:

- арештоване майно це рухоме або нерухоме майно боржника, на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації (абзац 2 пункту 1 Розділу І),

- електронні торги це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (абзац 11 пункт 1 Розділу І),

- організатор електронних торгів це суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком» (абзац 17 пункт 1 Розділу І),

- реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або торгів за фіксованою ціною (пункт 2 Розділу І),

- реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 1 Розділу ІІ),

- Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу III цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження"; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу I цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті» (пункт 2 Розділу ІІ),

- у разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи (абзац 2 пункту 4 Розділу ІІ),

- перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (абзац 4 пункту 4 Розділу ІІ),

- організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо (абзац 1 пункту 3 Розділу ІІІ),

- інформаційне повідомлення про електронні торги повинно містити: 1) загальну інформацію про електронні торги (торги за фіксованою ціною): відомості про Організатора (найменування, контактні телефони, електронна адреса); відомості про зберігача (найменування та місцезнаходження (для юридичних осіб), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), контактний телефон, електронна адреса (за наявності), фактична адреса зберігання майна); порядок оформлення участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною); дату внесення інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) у Систему; строк підготовки до проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); кінцевий термін прийому заявок, якщо проводяться електронні торги; дату і час початку електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); дату і час закінчення торгів (зазначаються до хвилин); строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу) (крім реалізації майна у випадках, передбачених розділом VI та пунктом 1 розділу VII цього Порядку); порядок та умови отримання майна переможцем; найменування, контактні телефони, адресу офіційної електронної пошти та реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який у разі визначення переможця електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) необхідно перерахувати кошти за придбане майно, строки сплати таких коштів, номер виконавчого провадження згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень (підпункт 1 пункту 5 Розділу ІІІ),

- якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір площі; план приміщень (за наявності); місце розташування; призначення об`єкта; встановлені обмеження; відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (за наявності); інформація про орендарів та інших користувачів приміщення, якщо вона відома виконавцю (пункт 9 Розділу ІІІ),

- після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди за організацію та проведення електронних торгів, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону (за наявності). У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості (пункт 1 Розділу VІІІ),

- протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується у відповідному особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (пункт 2 Розділу VІІІ),

- після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Начальник відповідного відділу державної виконавчої служби має затвердити акт про проведені електронні торги не пізніше наступного робочого дня після його подання виконавцем (пункт 4 Розділу VІІІ),

- в акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна (пункт 5 Розділу VІІІ),

- підписаний та затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів (пункт 6 Розділу VІІІ),

- акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги» (пункт 8 Розділу VІІІ).

Таким чином, з викладених правових положень слідує певний алгоритм дій, виконання та дотримання якого забезпечує виконання судового рішення за рахунок майна боржника, а саме:

- проект заявки на реалізацію арештованого майна готується виконавцем,

- перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється, оскільки за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби,

- організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів на підставі отриманої ним заявки,

- якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно зазначаються відомості, які характеризують (ідентифікують) таке майно,

- після закінчення електронних торгів Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом,

- на підставі протоколу про проведення електронних торгів виконавець складає акт про проведені електронні торги,

- підписаний та затверджений акт виконавець видає переможцеві електронних торгів,

- акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно,

- у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

У спорі судом установлено, що при проведенні спірних торгів:

- складена заявка на реалізацію арештованого майна організатору торгів,

- до Системи внесена інформація про майно боржника,

- проведені електронні торги з визначенням переможця,

- після закінчення торгів складений електронний протокол, на підставі якого оформлений акт про проведені електронні торги,

- відповідний акт підписаний та затверджений виконавцем.

Означені дії вказують на забезпечення Відповідачем процедури проведення електронних торгів.

Стаття 650 ЦК України визначає, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 по справі № 911/459/20 надав правовий висновок стосовно застосування цієї статті.

Так, у пунктах 54 та 55 Суд вказав, що:

- з аналізу статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу,

- набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів; покупцем відповідно є переможець електронних торгів,

- акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством, тобто він є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

На підставі наведеного суд висновує, що:

- результати електронних торгів, являючись правочином, можуть бути предметом судового розгляду щодо дотримання при їх проведенні та визначенні переможця вимог діючого законодавства,

- оскільки сторонами такого правочину є продавець (державна виконавча служба, організатор електронних торгів) та покупець (переможець електронних торгів), то вирішення спору про недійсність такого правочину повинне відбуватися за участі цих осіб,

- так як позовні вимоги у спорі стосуються недійсності правочину, то вони повинні бути спрямованими до усіх його учасників, тобто продавця та покупця.

У даному випадку Позивач позовні вимоги спрямував лише до одного з учасників правочину, а саме до продавця, та не заявив безпосередніх вимог до покупця (залучивши покупця до участі у справі лише у якості третьої особи).

У цьому контексті за абзацом 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 по справі № 911/459/20 надав правовий висновок стосовно застосування цієї правової норми. У пункті 58 Суд вказав, що у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Наведена правова норма та висновок Верховного Суду вказують на те, що оскільки за наслідками недійсного правочину сторони повертаються до первісного стану, то вирішення спору стосовно недійсності такого правочину повинне відбуватися за участі його учасників. І така участь не може бути обмежена лише правами та обов`язками, наданими третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Напроти, учасники відповідного правочину повинні бути стороною у спорі (у даному випадку відповідачами).

Норми статті 45 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (частина 1). Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (частина 2). Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (частина 3).

У постанові від 22.08.2018 по справі № 925/1265/16 Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок стосовно визначення відповідача у справі. Суд у пункті 5.14. зазначив, що відповідачем являється особа, яка, за твердженням позивача, є або порушником його прав, або необґрунтовано, на думку позивача, оспорює його права і на яку внаслідок цього може бути покладено обов`язки судовим рішенням.

З огляду на вказані правові положення та висновок Верховного Суду Бердник Д.В., як покупець за договором, повинен бути відповідачем у спорі з Позивачем про визнання недійсним такого договору. Проте, Позивач не заявив вимоги до цієї особи, а лише залучив її до участі у справі в якості третьої особи.

Положення статті 5 ГПК України регулюють правовідносини щодо способів судового захисту. Зокрема, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина 2).

Велика Палата Верховного Суду у відповідних постановах надала правові висновки стосовно обрання належного способу захисту:

- у постанові від 30.01.2019 по справі № 569/17272/15-ц Суд вказав, що належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення,

- у пункті 72 постанови від 04.06.2019 по справі № 916/3156/17 Суд зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення; такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З викладеного слідує, що Позивач повинен обирати не будь-який спосіб захисту, а лише той, який передбачений законом або договором, він має бути належним та ефективним, забезпечувати остаточність судового рішення за наслідками вирішення конкретного спору.

У даному випадку при оспорювані торгів таким способом є визнання недійсними торгів зі спрямуванням вимог до учасників правочину, укладеному за результатами їх проведення. Напроти, звернення позовних вимог лише до одного учасника правочину не забезпечує належний та ефективний спосіб захисту порушених прав (у випадку спору про недійсність правочину, учасником якого він не є).

Отже, Позивач обрав спосіб захисту, який не є належним та ефективним, оскільки недійсність правочину не може вирішуватися судом лише за участі однієї із його сторін (саме у випадку оспорювання не його учасником). Вирішення спору про недійсність правочину лише за участі однієї із його сторін порушило б загальний принцип правових наслідків недійсності правочину, встановлених статтею 216 ЦК України.

Частина перша статті 162 Господарського процесуального кодексу України регламентує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої цієї ж статті позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У постанові від 04.12.2019 по справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок стосовно застосування цієї правової норми. Суд у пунктах 81, 83 та 86 вказав, що:

- предмет позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів,

- підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу,

- правовими підставами позову є зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги,

- саме на суд покладений обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відтак, обов`язком позивача є самостійне визначення позовних вимог, наведення правових підстав позову, а обов`язком суду є надання правової кваліфікації відносинам сторін та правових норм, які підлягають застосуванню для вирішення спору.

Водночас, суд вважає, що самостійне надання правової кваліфікації відносинам сторін та правових норм, які підлягають застосуванню, судом нерозривне із наведенням позивачем правових підстав позову та витікає з нього. Іншими словами: обов`язок суду з надання правової кваліфікації у деяких випадках унеможливлений відсутністю відповідних посилань позивача на порушення тих чи інших правових норм, які впливають на вирішення спору.

У позовній заяві Позивач при обґрунтуванні позовних вимог послався на положення частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України. При цьому ним не здійснювалися посилання на правові норми, яким не відповідають спірні торги.

Суд вважає, що відсутність посилань Позивача на безпосередні правові норми, яким би не відповідали проведені торги, унеможливлює аналіз їх невідповідності законодавству та застосуванню статей 203 та 215 ЦК України.

Так, стаття 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою 203 ЦК України. У свою чергу, згідно із частиною першою статті 203 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У постанові від 07.04.2020 по справі № 904/3657/18 Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок стосовно застосування наведених правових норм. Суд у пункті 84 вказав, що недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.

З наведених правових норм та висновку слідує, що одним (серед інших) із недоліків правочину, який зумовлює його недійсність, є незаконність змісту правочину.

Частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу покладає обов`язок на Позивача з доведення обставин, на які той посилається як на підставу своїх вимог.

Поряд з цим, частина 1 статті 14 ГПК України визначає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог, що є частиною принципу диспозитивності господарського судочинства.

У постанові від 02.10.2019 по справі № 904/51/19 Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок стосовно застосування наведеної правової норми. Суд у пункті 21 вказав, що принцип диспозитивності господарського судочинства передбачає позицію позивача щодо вибору способу захисту з урахуванням тієї обставини, що роль суду зведена до організації господарського процесу, сприяння реалізації прав учасників процесу та контролю за виконанням ними законодавчо визначених обов`язків, і суд не повноважний визначати спосіб захисту без відповідного звернення зацікавленої особи.

Відтак, Позивач зобов`язаний довести незаконність спірного правочину шляхом наведення тих обставин та правових норм, які б вказували на його недійсність. При цьому суд не повноважний самостійно (за Позивача) визначати підстави, за яких правочин може бути визнаний недійсним.

Проте, Позивач не вказав та не навів відповідних підстав недійсності правочину, тобто не вказав яким нормам права не відповідає укладений правочин та у чому це проявляється, що вказує на недоведеність його вимог.

У цьому контексті суд вказує, що посилання Позивача лише на недійсність торгів через «відсутність доказів належності майна на праві власності боржникові» та «невідповідність назви майна» не є достатніми для визначення правових підстав недійсності правочину, оскільки при цьому ним не зазначені норми права, в порушення яких він укладений (тобто які забороняють проводити торги у випадку «відсутності доказів належності майна на праві власності боржникові» та «невідповідності назви майна»).

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів та вказаних правових положень, суд вважає, що:

- результати електронних торгів, являючись правочином, можуть бути предметом судового розгляду щодо дотримання при їх проведенні та визначенні переможця вимог діючого законодавства,

- оскільки сторонами такого правочину є продавець (державна виконавча служба, організатор електронних торгів) та покупець (переможець електронних торгів), то вирішення спору про недійсність такого правочину повинне відбуватися за участі цих осіб,

- так як позовні вимоги у спорі стосуються недійсності правочину, то вони повинні бути спрямованими до усіх його учасників, тобто продавця та покупця,

- у спорі Позивач позовні вимоги спрямував лише до одного з учасників правочину, а саме до продавця, та не заявив безпосередніх вимог до покупця (залучивши покупця до участі у справі лише у якості третьої особи),

- Позивач повинен обирати не будь-який спосіб захисту, а лише той, який є належним та ефективним, та який забезпечує остаточність судового рішення за наслідками вирішення конкретного спору,

- заявлення позову лише до одного учасника правочину без вимог до іншого учасника (ба більше який є переможцем торгів) вказує на обрання Позивачем неналежного та неефективного способу захисту у спорі,

- обов`язком Позивача є самостійне визначення позовних вимог, наведення правових підстав позову, а обов`язком суду є надання правової кваліфікації відносинам сторін та правових норм, які підлягають застосуванню для вирішення спору,

- одним (серед інших) із недоліків правочину, який зумовлює його недійсність, є незаконність змісту правочину,

- у позовній заяві Позивач, при обґрунтуванні позовних вимог, послався лише на положення частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України та не здійснював посилання на правові норми, яким не відповідають спірні торги,

- відсутність посилань Позивача на безпосередні правові норми, яким би не відповідали проведені торги, унеможливлює аналіз їх невідповідності законодавству та застосуванню статей 203 та 215 ЦК України, та вказує на недоведеність його вимог,

- посилання Позивача лише на недійсність торгів через «відсутність доказів належності майна на праві власності боржникові» та «невідповідність назви майна» не є достатніми для визначення правових підстав недійсності правочину, оскільки при цьому ним не зазначені норми права, в порушення яких він укладений (тобто які забороняють проводити торги у випадку «відсутності доказів належності майна на праві власності боржникові» та «невідповідності назви майна»).

На підставі викладеного суд висновує, що Позивач не довів обставин недійсності спірних торгів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору у сумі 2 270 грн, які у відповідності до приписів статті 129 ГПК України підлягають покладенню на нього.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України ,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене - 23.06.2021

Суддя М.К. Закурін