ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Справа №914/24/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Г.В. Орищин

О.Л. Мирутенка

Секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Техенерго» за № 21/03-137 від 29.03.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 (повний текст рішення складено 09.03.2021, м. Львів, суддя П.Т. Манюк)

у справі № 914/24/21

за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція», м. Южноукраїнськ Миколаївської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Техенерго», м. Львів

про стягнення 327 621, 06 грн.

за участю представників:

від позивача: Касьянов М.Г. - представник згідно безкоштовного запиту з ЄДРЮОФОП та ГФ (присутній в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду);

від відповідача: Шегинський Р.А. - ордер серії ВС № 1070750 від 14.04.2021;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» про стягнення 327 621, 06 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на укладення між сторонами у справі договору від 30.10.2017 на виконання проектних робіт по темі: «Енергоблок № 3. Модернізація систем управління резервних дизель-генераторів» № 17.12.156. Станом на 10.12.2020 роботи за другим етапом договору (розробка робочої документації по ЗРДЕС № 4 ПЗАБ. Пояснювальна записка) на суму 1 275 495, 20 грн не виконані. Роботи за третім етапом договору (розробка робочої документації по ЗРДЕС № 5 ПЗАБ. Пояснювальна записка) на суму 1 362 404, 80 грн, не виконані. Додаткова угода до договору на перенесення терміну виконання робіт не укладалася.

Позивач стверджує, що в порушення пункту 4.2. договору із змінами внесеними додатковою угодою від 27.06.2019 № 7, відповідач не забезпечив розробку проектно-кошторисної документації в строки, визначені календарним планом (додаток № 1 до додаткової угоди від 27.06.2019 № 7 до договору № 17.12.156, реєстрація НАЕК від 08.12.2017 № 2-123-08-17-03928), що є невід`ємною частиною цього договору.

Отже, за порушення відповідачем строків виконання робіт, позивачем на підставі п. 6.1 договору нараховано пеню в розмірі 142 968,06 грн. та штраф в розмірі 184 653,00 грн, які він просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 у справі № 914/24/21 позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з Приватного акціонерного товариства «Техенерго» на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» суму в розмірі 332 535, 38 грн., з яких: 142 968, 06 грн. пені; 184 653, 00 грн. штрафу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Техенерго» подало апеляційну скаргу за № 21/03-137 від 29.03.2021 (вх. № 01-05/1120/21 від 31.03.2021 та вх. № 01-05/1194/21 від 06.04.2021), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 в частині стягнення 142 968,06 грн. пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача пеню, адже, остання стягується лише за порушення грошового зобов`язання.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу № 32/474 від 30.04.2021, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновки місцевого господарського суду не спростовує.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2017 між ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» (замовник) та ПАТ «Техенерго» (виконавець) було укладено договір № 17.12.156. Згідно умов договору замовник доручив та зобов`язався оплатити, а виконавець прийняв на себе виконання проектних робіт на тему «Енергоблок № 3. Модернізація систем управління резервних дизель-генераторів»

Відповідно до п. 4.2 договору із змінами внесеними додатковою угодою від 27.06.2019 № 7, виконавець забезпечує розробку проектно-кошторисної документації в строки, визначені календарним планом (додаток № 1 до додаткової угоди від 27.06.2019 № 7 до договору № 17.12.156, реєстрація НАЕК № 2-123-08-17-03928 від 08.12.2017), що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно «Календарного плану робіт» додаток № 1 до додаткової угоди від 27.06.2019 № 7, реєстрація НАЕК від 24.12.2019№ 2-123-08-17-03928:

- виконання робіт за другим етапом договору (розробка робочої документації по ЗРДЕС № 4 ПЗАБ. Пояснювальна записка) на суму 1 275 495, 20 грн, повинно було здійснитись до 31.12.2019;

- виконання робіт за третім етапом договору (розробка робочої докуметації по ЗРДЕС № 5 ЗРДЕС. Пояснювальна записка) на суму 1 362 404, 80 грн, повинно було здійснитись до 29.02.2020.

Відповідно до п. 5.8 договору належним виконанням робіт є підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт.

Станом на 10.12.2020 роботи за другим етапом договору (розробка робочої документації по ЗРДЕС № 4 ПЗАБ. Пояснювальна записка) на суму 1 275 495, 20 грн не виконані. Роботи за третім етапом договору (розробка робочої документації по ЗРДЕС № 5 ПЗАБ. Пояснювальна записка) на суму 1 362 404, 80 грн, не виконані. Додаткова угода до договору на перенесення терміну виконання робіт не укладалася.

Позивач стверджує, що в порушення пункту 4.2. договору із змінами внесеними додатковою угодою від 27.06.2019 № 7, відповідач не забезпечив розробку проектно-кошторисної документації в строки, визначені календарним планом (додаток № 1 до додаткової угоди від 27.06.2019 № 7 до договору № 17.12.156, реєстрація НАЕК від 08.12.2017 № 2-123-08-17-03928), що є невід`ємною частиною цього договору. Таким чином, за порушення відповідачем строків виконання робіт, позивачем на підставі п. 6.1 договору нараховано пеню в розмірі 142 968, 06 грн. та штраф в розмірі 184 653, 00 грн, які він просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

З метою досудового врегулювання спору 22.01.2020 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія щодо сплати штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт за другим етапом. 29.09.2020 відповідачем штрафні санкції були сплачені в розмірі 28 060, 89 грн.

Також, 10.03.2020 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія щодо сплати штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт за третім етапом. 29.09.2020 відповідачем штрафні санкції були сплачені в розмірі 13 624, 05 грн.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 627 ЦК встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 887 ЦК України встановлено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.1 договору, за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення, але не більше 7% від вартості невиконаної у строк роботи. Якщо порушення строків виконаних робіт продовжується понад тридцять днів, виконавець сплачує додатковий штраф у розмірі 7% від вартості виконаної у строк роботи.

Відповідач не заперечує факт порушення строків виконання робіт, згідно договору.

Також, відповідач (апелянт) не оскаржує рішення суду в частині стягнення з нього штрафу в розмірі 184 653, 00 грн. за порушення строків виконання робіт.

Апелянт в апеляційній скарзі лише стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача пеню, адже остання стягується лише за порушення грошового зобов`язання.

До правовідносин сторін договору щодо забезпечення належного виконання господарського договору штрафними санкціями (неустойка, штраф, пеня) слід застосовувати положення Глави 26 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина перша статті 173 ГК України містить визначення господарського зобов`язання, яким визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто, в розумінні статей 173 та 230 ГК України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду № 904/5770/18 від 19.09.2019.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що позові вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 184 653, 00 грн. пені за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 за порушення строків виконання робіт згідно договору, підлягають до задоволення.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника висновків місцевого господарського суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Техенерго» за № 21/03-137 від 29.03.2021 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 у справі № 914/24/21 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.06.2021.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.Л. Мирутенко

Суддя Г.В. Орищин