ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/68/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1

до Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок

про стягнення 3 431 667,85 грн.

Суддя Т.П.Карпечкін

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

За участю представників:
від прокурора: не з`явився;

від позивача 1: Крилов О.О. (наказ № 980-ОС від 27.09.2019 року);

від позивача 2: Хиря В.В. (довіреність № 14/849 від 25.01.2021 року);

від відповідача: Биков О.І. (ордер АА № 1034868 від 27.06.2020 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 до Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок про стягнення 3 431 667,85 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2021 року відкрито провадження у справі № 911/68/21, справу призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.02.2021 року.

21.01.2021 року представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з відсутністю у прокурора повноважень на представництво позивачів у даній справі, яке було розглянуто в судовому засіданні та в задоволенні якого було відмовлено з підстав необгрунтованості.

11.02.2021 року від представника позивача 1 надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких останній підтримав вимоги прокурора та просив їх задовольнити.

12.02.2021 року представником позивача 2 подано письмові пояснення по суті спору, в яких останній підтримав вимоги прокурора та просив їх задовольнити.

15.02.2021 року прокурором надано письмові пояснення по суті спору.

У зв`язку з відпусткою судді Карпечкіна Т.П. підготовче засідання 17.02.2021 року не відбулося.

Ухвалою від 18.02.2021 року підготовче засідання призначено на 03.03.2021 року.

У зв`язку з лікарняним судді Карпечкіна Т.П. підготовче засідання 03.03.2021 року не відбулося.

Ухвалою від 18.03.2021 року підготовче засідання призначено на 05.04.2021 року.

19.03.2021 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Окрім того, відповідач заявив у відзиві про застосування строку позовної давності.

24.03.2021 року представником позивача 1 подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач 1, спростовуючи викладені відповідачем у відзиві твердження, підтримує позовні вимоги прокурора та просить їх задовольнити.

В підготовчих засіданнях 05.04.2021 року та 14.04.2021 року судом оголошувалась ухвала про перерву в підготовчому провадженні на 14.04.2021 року та на 28.04.2021 року відповідно, про що зазначено в протоколі відповідних судових засідань та повідомлено присутніх представників учасників справи під розписку.

13.04.2021 року представником відповідача подано заперечення на пояснення позивача 1, подані 24.03.2021 року.

13.04.2021 року представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 1 592 900,83 грн.

В судовому засіданні 28.04.2021 року представником позивача 2 подано відповідь на відзив відповідача.

28.04.2021 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив позивача 2.

В судовому засіданні 28.04.2021 року прокурор позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримали в повному обсязі, уточнень позовних вимог не має. Також зазначив і про те, що прокурором повідомлено всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

В судовому засіданні 28.04.2021 року представники позивачів позовні вимоги прокурора, з підстав викладених у позовній заяві, підтримали в повному обсязі. Також зазначили і про те, що позивачами повідомлено всі обставини справи, які їм відомі, та надані суду всі наявні в них докази.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.04.2021 року проти позову заперечував. Також зазначив і про те, що відповідачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.05.2021 року.

В судовому засіданні 17.05.2021 року представники позивачів позовні вимоги прокурора підтримали, представник відповідача в судовому засіданні 17.05.2021 року проти позову заперечував. Прокурор в судове засідання не з`явився.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 17.05.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи та дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2019 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (за договором Замовник, далі позивач 2) та Приватним акціонерним товариством Банкомзв`язок (за договором Постачальник, далі відповідач) було укладено Договір на закупівлю мобільних тепловізійних комплексів спеціального призначення в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща-Білорусь-Україна 2014-2020» за проектом «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Центральних сектор) (№ РВU1/0239/16) № 177-450/2019/193-19 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Постачальник зобов`язується здійснити виготовлення та поставку Замовнику мобільних тепловізійних комплексів (далі - МТК) спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN (ДК 021:2015-34130000-7 Мототранспортні вантажні засоби) (далі Товар), в кількості 3-х комплексів, зазначених в Специфікації (Додаток 1), а Замовній прийняти та оплатити Товар відповідно до умов цього Договору.

Постачальник повинен поставити Замовнику новий Товар в кількості 3-х комплектів, якість яких відповідає чинним нормам в Україні, умовам цього Договору та Замовника (п. 2.1 Договору).

Якість, комплектність і експлуатаційна документація Товару повинна відповідати специфікації та формулярам на нього, а також забезпечувати експлуатацію Товару у повному обсязі відповідно до призначення (п. 2.2 Договору).

Постачальник гарантує та несе відповідальність за якість Товару, що постачаються за цим Договором. Всі зауваження Замовника, пов`язані з відхиленнями або порушеннями вимог до товарів, які виявлені при прийманні або протягом дії гарантійних зобов`язань, оформлюються у вигляді рекламацій (п. 7.7. Договору) та усуваються Постачальником самостійно, якщо вони виникли не з вини Замовника. В такому разі Постачальник також сплачує вартість всіх витрат, пов`язаних з дослідженням та усуненням відмови (несправності), а само: вартість матеріальних засобів (пально-мастильні матеріали, витратні матеріали, електроенергія тощо), всі витрати, пов`язані з доставкою на підприємство для виконання робіт, та будь-які інші витрати, пов`язані з дослідженням та усуненням відмови (несправності) (п. 2.3 Договору).

Ціна одиниці Товару становить 9 666 670,00 грн. без ПДВ. Загальна вартість цього Договору становить 29 000 010,00 грн. без ПДВ (п. 3.1 Договору).

Ціна Товару включає вартість Товару без урахування ПДВ витрати на доставку Товару до місця поставки, підготовку особового складу Замовника, податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені Постачальником відповідно до чинного законодавства України (п. 3.2 Договору).

Розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником поставленого йому Товару та надання Постачальником: рахунків на оплату (далі - рахунок); видаткова накладна; актів приймання-нередавання МТК за кількістю та якістю; документів, що підтверджують якість та країну походження Товару (п. 3.3 Договору).

Усі документи за Договором оформлюються з дотриманням вимог чинного законодавства України (п. 3.4 Договору).

Оплата за цим Договором для резидентів України здійснюється у національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування Замовником відповідних грошових сум (коштів) на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 3.5 Договору).

Розрахунки здійснюються Сторонами по факту постачання Товару за адресою зазначеною в п. 4.3 Договору, протягом 5 банківських днів після підписання Акту приймання-передавання (п. 3.7 Договору).

Приймання-передача Товару за кількістю, якістю та комплектністю здійснюється уповноваженими представниками Постачальника та Замовника в місці поставки: 79010, Львівська область, м. Львів, вул. Личаківська, 74 та оформленням відповідного Акта приймапни- передавання (4.6 Договору).

Під час приймання-передавання Товару Сторони зобов`язані належним чином перевірити в повному обсязі кількість, асортимент, комплектність та якість Товару, які повинні відповідати усім показникам, та вимогам Замовника, наведених у Додатку 2 до цього Договору, підписати усі необхідні документа, що засвідчують факт приймання-передавання Товару (накладні, акт приймання-передавання тощо) (п. 4.7 Договору).

У випадку, коли буде встановлено порушення якості Товару або його некомплектність. Замовник, спільно з представником Постачальника, відображає це в актах Прийому Товару та складає окремий акт.

Замовник може відкласти приймання Товару за кількістю та якісно, доки Постачальник не надасть документи, що підтверджують якість та країну походження поставлених МТК.

Датою виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки продукції є дата підписання Замовником Акта приймання-передавання (п. 4.8 Договору).

Відповідно до п. 6.4 Договору Постачальник зобов`язаний: 1) забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором; 2) забезпечити поставку Товару, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.

За порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів з яких допущено прострочення виконання та кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (частина 2 п. 7.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 05 листопада 2020 року, але в будь якому разі до повното виконання зобов`язань Сторонами (п. 10.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору Специфікація, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками, сторони погодили, що поставку товару - Мобільний тепловізійний комплекс спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN, одиниця виміру комплект, кількість 3, ціна без ПДВ 9 666 670,00 грн. загальною вартістю без ПДВ 29 000 010,00 грн. (далі - Товар)

Поставка здійснюється в рамках реалізації проекту міжнародної технічної допомоги «Удосконалення систем спостереження на українсько-польському кордоні (Центральним сектор)», грантовнй контракт РLBU.04.02.00-UА-0239/17-00.

Додатком № 2 до Договору Технічний опис мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення (далі МТКСП) на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN, який підписаний уповноваженим представниками сторін та скріплений їх печатками, сторони погодили, якісні та кількісні характеристики МТКСП.

Додатком № 3 до Договору, який підписаний уповноваженим представниками сторін та скріплений їх печатками, сторони затвердили Календарний план постачання Товару у рамках реалізації проекту «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Центральний сектор) (РВU1/0239/16)» Програми транскордонного співробітництва Польща - Білорусь - Україна 2014-2020», що реалізується в рамках Європейського Інструменту Сусідства, а саме:

1) Мобільний тепловізійний комплекс спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN вартістю 9 666 670,00 грн. з терміном постачання жовтень 2019 року;

2) Мобільний тепловізійний комплекс спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN вартістю 9 666 670,00 грн. з терміном постачання грудень 2019 року;

3) Мобільний тепловізійний комплекс спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN вартістю 9 666 670,00 грн. з терміном постачання березень 2020 року загальною вартістю 29 000 010,00 грн.

Додатком № 4 до Договору, який підписаний уповноваженим представниками сторін та скріплений їх печатками, сторони погодили положення про добропорядність.

Додатком № 5 до Договору, який підписаний уповноваженим представниками сторін та скріплений їх печатками, сторони погодили калькуляцію на основні імпортовані складові та комплектуючі, які необхідні для виготовлення мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN (відповідно до п. 3.5. Договору)

Додатковою угодою № 1 від 09.07.2019 року до Договору, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, сторони, посилаючись на підпункт 3 пункту 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», дійшли згоди викласти Додаток № 2 та Додаток № 5 до Договору в новій редакції, що додається (Додаток № 1 Технічний опис мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN і Додаток № 2 Калькуляція на основні імпортовані складові та комплектуючі, які необхідні для виготовлення мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN (відповідно до п. 3.5. Договору) відповідно). В іншій частині Договір залишили без змін. Ця Додаткова угода до Договору є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін.

Додатковою угодою № 2 від 15.01.2020 року до Договору, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, сторони, посилаючись на підпункт 3 пункту 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», дійшли згоди викласти Додаток № 2 та Додаток № 5 до Договору в новій редакції, що додається (Додаток № 1 Технічний опис мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN і Додаток № 2 Калькуляція на основні імпортовані складові та комплектуючі, які необхідні для виготовлення мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN (відповідно до п. 3.5. Договору) відповідно). А також у зв`язку із зміною банківських реквізитів внесли зміни в розділ Договору «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін». В іншій частині Договір залишили без змін. Ця Додаткова угода до Договору є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін.

Додатковою угодою № 3 від 15.01.2020 року до Договору, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, сторони погодили доповнити розділ 3 Договору новими пунктами 3.1.3 та 3.1.4 наступного змісту: « 3.1.3. Вартість одиниці товару у 2020 році становить 9 666 670,00 грн. без ПДВ та може уточнюватись-відповідно п. 3.5 Договору.

3.1.4 Обсяг фінансування в 2020 році за взятими зобов`язаннями за Договором становить 29 000 010 грн. 00 коп. без ПДВ».

В іншій частині Договір залишили без змін. Ця Додаткова угода до Договору є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін.

Додаткою угодою № 4 від 30.03.2020 року до Договору, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, сторони, враховуючи наявні документально підтверджені об`єктивні обставини, що спричинили продовжені строку виконання зобов`язання щодо передання третього комплексу по Договору, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні заку півлі", дійшли згоди замінити в Додатку № 3 до Договору слова і цифри «березень 2020» на слова і цифри «червень 2020».

Як зазначає прокурор, відповідач з 31.10.2019 року почав здійснювати постачання першого МТКСП та з 19.03.2020 року другого МТКСП, які не відповідали погодженим сторонами технічним характеристикам, а тому прийняті не були. Дані факти зафіксовані Актами рекламації від 31.10.2019 року та від 02.12.2019 року, Актом не прийняття від 24.12.2019 року, Актом проведення тестування 20.03.2020 року, Актом випробувань 08.04.2020 року, у зв`язку з чим Товар кожного разу повертався відповідачу.

Товар перший та другий комплекти Мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN, що відповідає погодженим сторонами технічним характеристикам, вартістю по 9 666 670,00 грн. кожен з терміном постачання жовтень 2019 року та грудень 2019 року, був поставлений відповідачем та прийнятий Військовою частиною НОМЕР_1 без зауважень лише 29.07.2020 року, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі МТК № 1 від 29.07.2020 року на суму 9 666 670,00 грн. та № 2 від 29.07.2020 року на суму 9 666 670,00 грн. на загальну суму 19 333 340,00 грн. та видатковою накладною № 384 від 29.07.2020 року на суму 19 333 340,00 грн.

Також, 29.07.2020 року відповідач виставив Замовнику до оплати рахунок № 8/1 від 29.07.2020 року на суму 19 333 340,00 грн.

У відповідності до п. 3.7 Договору, 03.08.2020 року Замовником перераховано відповідачу згідно платіжного доручення № 1453 від 03.08.2020 року 5 000 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 1454 від 03.08.2020 року 1 151 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 1458 від 03.08.2020 року 13 182 340,00 грн. в загальній сумі 19 333 340,00 грн.

Однак, враховуючи порушення строків поставки погодженого Товару, Замовник звернувся до Постачальнику із претензією № 28/7901 від 31.07.2020 року, в якій вимагав сплатити пеню за прострочку поставки першого МТКСП, нараховану за період з 01.11.2019 року по 18.03.2020 року в сумі 1 334 000,46 грн. та за прострочку другого МТКСП за період з 01.01.2020 року по 18.03.2020 року в сумі 744 333,59 грн. та штраф в розмірі 7% за прострочку поставки двох МТКСП в сумі 1 353 333,80 грн., у відповідності до п. 7.2 Договору, яка залишена відповідачем без задоволення.

У зв`язку з чим, Заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 3 431 667,85 грн. з яких пеня за прострочку поставки першого МТКСП, нарахована за період з 01.11.2019 року по 18.03.2020 року в сумі 1 334 000,46 грн. та за прострочку другого МТКСП за період з 01.01.2020 року по 18.03.2020 року в сумі 744 333,59 грн. та штраф в розмірі 7% за прострочку поставки двох МТКСП в сумі 1 353 333,80 грн., у відповідності до п. 7.2 Договору.

В обґрунтування підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 прокурором зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_1 неналежним чином виконувались повноваження щодо здійснення заходів по стягненню штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем умов спірного договору, на думку прокурора, вплинуло на боєздатність військової частини та обороноздатність країни в цілому. Тому, враховуючи, що Військова частина сама просила прокуратуру звернутися до суду за захистом її інтересів, прокурором належним чином обґрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Позивачі в ході розгляду спору подали пояснення, в яких вимоги прокурора підтримували в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідач починаючи з 31.10.2019 року вчиняв усі необхідні дії для поставки погодженого сторонами Товару, вів переписку з Замовником, усував виявлені недоліки, за власний рахунок здійснював докомплектування обладнання з кращими характеристиками без зміни ціни. Також відповідач зазначає, що Замовник неналежним чином оформлював виявлені недоліки Товару. У зв`язку з чим, претензії Львівського прикордонного загону щодо невідповідності Товару заявленій якості не відповідають дійсності.

За таких обставин, відповідач не може вважатися таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо своєчасної поставки першого Товару, оскільки саме бездіяльність Львівського прикордонного загону стосовно прийняття Товару та підписання Акту приймання-передавання призвела до цього.

Відтак, важає обґрунтованими стягнення штрафних санкцій лише за несвоєчасну поставку другого МТКСП.

Позивачі подали відповідь на відзив, в яких заперечували викладені відповідачем у відзиві обставини, зазначаючи, що сам відповідач не заперечує, що два спірні комплекти Товару належної якості, які прийняті Замовником, були ним поставлені з прострочкою, а саме 29.07.2020 року. У зв`язку з чим позовні вимоги прокурора просили задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та збезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до п. 6.4 Договору Постачальник був зобов`язаний: 1)забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором; 2) забезпечити поставку Товару, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору. Якість, комплектність і експлуатаційна документація Товару повинна відповідати специфікації та формулярам на нього, а також забезпечувати експлуатацію Товару у повному обсязі відповідно до призначення (п. 2.2 Договору).

Як передбачено ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача щодо бездіяльності Замовника в частині прийняття першого Товару та підписання Акту приймання-передавання, оскільки, Замовником було неприйнято саме неналежно виконане зобов`язання, оскільки Товар не відповідав заявленим технічним характеристиках, а відтак не міг бути прийнятий Замовником, що було оформлено відповідними Актами та про що було повідомлено Постачальника. Окрім того, суд враховує, що Постачальник не заперечував проти виявлених недоліків і усував їх до тих пір, поки спірний Товар не відповідав заявленим характеристикам та не забезпечував можливість експлуатації Товару відповідно до призначення.

Також суд звертає увагу відповідача, що у даного спорі досліджуються обставини несвоєчасного виконання відповідачем обов`язку щодо поставки Товару, а не якості поставленого Товару. А також на те, що сторонами не було внесено змін до Договору в частині строків поставки перших двох МТКСП, неодноразове неприйняття Замовником поставленого відповідачем Товару, який не відповідав заявлених характеристикам, відбувалось із різних незалежних від Замовника причин, в тому числі, як зазначив сам відповідач у пояснення наданих в ході розгляду спору та в листі № 1034 від 09.12.2019 року, у зв`язку з тимчасовою відсутністю саме на складах Постачальника необхідного обладнання.

Відтак, судом встановлено, що відповідач порушив передбачені Договором та Додатковими угодами зобов`язання та поставив дві одиниці погодженого Товару з прострочкою, а саме 29.07.2020 року, замість 31.10.2019 року та 31.12.2019 року відповідно, про що свідчать підписані сторонами без зауважень два Акти приймання-передачі обладнання від 29.07.2020 року № 1 та № 2.

Хоча, станом на день звернення до суду відповідачем поставлено спірний Товар, однак, допущені відповідачем порушення строків поставки цього Товару є підставою для застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Частиною 2 ст. 217 Господарського кодексу України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобовязань, які звичайно застосовуються в господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ивільного кодексу України (ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України ).

Видами забезпечення виконання зобовязання, за змістом положень ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а ч. 2 цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Враховуючи, що п. 7.2 Договору сторони погодили розмір пені за порушення негрошового зобов`язання - строків поставки Товару, що відповідає нормам чинного законодавства, та те, що позивачем нарахована пеня по кожному періоду на суму несвоєчасно поставленого Товару по кожному із двох комплектів МТКСП окремо, за 138 днів по першому МТКСП та за 77 днів по другому МТКСП, починаючи з 01.11.2019 року та з 01.01.2020 року відповідно, суд дійшов висновку про правомірність заявленої до стягнення пені.

Також, суд перевіривши розрахунок штрафу дійшов висновку, що штраф правомірно нарахований в розмірі 7 % від вартості несвоєчасно поставлених двох комплектів МТКСП, прострочення по яких тривало понад тридцять днів, що відповідає п. 7.2 Договору.

Судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Договорі.

Відповідач в ході розгляду спору просив суд зменшити заявлені до стягнення штрафні санкції на суму 1 592 900,83 грн.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення пені, і дане питання вирішується господарським судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 904/12429/16.

Як зазначено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 916/469/19 наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013.

В обґрунтування поданої заяви про зменшення штрафних санкій відповідач посилається на те, що, по-перше, договірні зобов`язання щодо поставки першого та другого МТКСП ним виконані повністю, по-друге, він визнає свою провину щодо прострочки другого МТКСП, по-третє, він постійно вчиняв дії спрямовані на належне та якнайшвидше виконання зобов`язань, передбачених Договором, по-четверте, деякі з позицій обладнання, включеного до Технічного опису МТКСП, були зняті з виробництва або мали інше маркування, що призвело до необхідності укладення додаткових угод і заміни за власні кошти на суму 1 592 900,83 грн. деяких позицій, по-п`яте, зазначає про відсутність негативних наслідків та збитків.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 916/469/19.

Суд враховує, що здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики, як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також, самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення. Отже, укладаючи з позивачем спірний Договір, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки Товару, передбаченого Договором.

Однак, з огляду на встановлені в ході розгляду спору обставини, враховуючи баланс інтересів сторін, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення грошового зобов`язання, зважаючи, що відповідачем повністю виконано свої зобов`язання щодо поставки двох спірних МТКСП, а неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір неустойки у вигляді пені та штрафу на 40%, тобто на 1 372 667,14 грн., відповідно задоволенню підлягає за розрахунком суду пеня в сумі 1 247 000,43 грн. та штраф в сумі 812 000,28 грн.

Окрім того, відповідач просить суд застосувати позовну давність.

Прокурор у поданому позові та позивачі у поданих в ході розгляду спору поясненнях зазначали, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчи актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенні коронавірусної хвороби COVID-19» від 17.03.2020 року, а також постанов Кабінет Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, від 22.07.2020 року № 641, від 13.10.2020 року № 956, від 09.12.2020 року № 1236 на території України з 18.03.2020 року і по даний час введені і тривають обмежувальні карантинні заходи.

Згідно із законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих акті України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічнії гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-ІХ ві 30.03.2020, Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодекс України доповнений пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірус: хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 78<1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У зв`язку з чим, останні вважають, що строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами не пропущено.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність до вимог про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день прострочення і право на позов про стягнення пені, штрафу виникає щодня, починаючи від першого дня прострочення поставки.

Як встановлено судом, датою звернення прокурором із даним позовом до суду є 28.12.2020 року (згідно відмітки на поштовому конверті), а заяленим періодом нарахування позивачем до стягнення неустойки, який є вірним, зокрема пені, по першому МТКСП є період з 01.11.2019 року (перший день прострочення поставки) по 18.03.2020 року, по другому МТКСП з 01.01.2020 року (перший день прострочення поставки) по 18.03.2020 року, штрафу по першому МТКСП з 01.12.2019 року, штрафу по другому МТКСП з 31.01.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року введені і тривають по даний час обмежувальні карантинні заходи.

Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 258, 549, пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, та встановлені судом обставини, а саме, дату звернення прокурором із даним позовом до суду 28.12.2020 року, та періоду нарахування позивачем до стягнення штрафних санкцій, річний строк позовної давності щодо вимог у даній справі прокурором не пропущено.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Також, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виходячи із змісту рішення Конституційного суду України у справі № 3-рп/99 від 08.04.1999 року, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. При цьому, інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій ні з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

В обґрунтування захисту інтересів держави в особі позивачів, прокуратура зазначає, що неналежне виконання відповідачем умов спірного договору щодо поставки МТКСП Військовій частині НОМЕР_1 вплинуло на боєздатність останньої та обороноздатність країни в цілому.

У зв`язку з тим, що позивачем 2 через недостатність фінансування не було вжито своєчасних та належних заходів реагування на виявлені порушення вимог законодавства, а саме звернення до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем умов Договору, чим порушено інтереси держави, прокурор, в тому числі, на прохання Військової частини НОМЕР_1 , звернувся до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 3 431 667,85 грн. неустойки.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 2 059 000,71 грн. з яких 1 247 000,43 грн. пені та 812 000,28 грн. штрафу. В решті позов в сумі 1 372 667,14 грн. задоволенню не підлягає у зв`язку із зменшенням неустойки.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 51 475,02 грн. без врахування зменшення розміру неустойки.

Керуючись ст. ст. 53, 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 до Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок про стягнення 3 431 667,85 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок (09025, Київська обл., Сквирський р-н, с. Безпечна, вул. Ордаша, буд. 19, код 19353391) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 1 247 000 (один мільйон двісті сорок сім тисяч) грн. 43 коп. пені та 812 000 (вісімсот дванадцять тисяч) грн. 28 коп. штрафу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок (09025, Київська обл., Сквирський р-н, село Безпечна, вул. Ордаша, буд. 19, код 19353391) на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (79007, Львівська обл., м. Львів, вул. Клепарівська, буд. 20, код 38326057) 51 475 (п`ятдесят одна тисяча чотириста сімдесят п`ять) грн. 02 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. В решті позову Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 до Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок про стягнення 1 372 667,14 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.06.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін