УХВАЛА

м. Київ

17.06.2021Справа № 910/14543/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником

у справі № 910/14543/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

до Фізичної особи-підприємця Сорокіна Андрія Михайловича

про стягнення 24 176,64 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бортнюк М.В.

Представники учасників справи: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/14543/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк», позивач, стягувач, банк) до фізичної особи-підприємця Сорокіна Андрія Михайловича (далі - ФОП Сорокін А.М., відповідач, боржник) про стягнення 24 176,64 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 у справі № 910/14543/16 (суддя Плотницька Н.Б.) позов ПАТ «Кредобанк» задоволено повністю, стягнуто з ФОП Сорокіна А.М. на користь банку заборгованість з повернення кредиту в розмірі 18 000,00 грн, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 5 118,90 грн, заборгованість зі сплати комісії за адміністрування кредиту у розмірі 10,00 грн, пеню у розмірі 1 047,74 грн та судовий збір у розмірі 1 378,49 грн.

20.09.2016 на виконання вищезазначеного рішення судом був виданий відповідний наказ.

07.06.2021 до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», заявник) з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 вищевказану заяву ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» призначено до розгляду в судовому засіданні 17.06.2021.

16.06.2021 заявник подав клопотання про розгляд поданої ним заяви за відсутності його представника.

17.06.2021 представники учасників справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представники стягувача та боржника про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши у судовому засіданні заяву ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Частинами 1, 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

В обґрунтування поданої ним заяви заявник вказує, що набув прав нового кредитора за договором про надання овердрафту № 205 від 04.11.2014, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ФОП Сорокіним А.М., на підставі договору факторингу з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02 від 23.06.2018.

Поряд з наведеним суд вказує, що відповідно до ч. 1 та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

Матеріали справи свідчать, що наказ від 20.09.2016 видано Господарським судом міста Києва в межах справи № 910/14543/16 зі строком його пред`явлення до виконання до 20.09.2017.

Згідно з п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (який набрав чинності 05.10.2016), виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, наказ від 20.09.2016 у справі № 910/14543/16 міг би бути пред`явлений до виконання до 20.09.2019, а на момент звернення ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» до суду з даною заявою строк пред`явлення вказаного наказу до виконання сплив. При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження поновлення (або переривання) такого строку.

Судом враховано позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17, відповідно до якої подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником.

Водночас суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, з наданням відповідних доказів (за їх наявності) про продовження або переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Ухвала набирає законної сили 23.06.2021 та може бути оскаржена в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України. Повний текст ухвали складений та підписаний 23.06.2021.

Суддя О.Г. Удалова