ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/464/21

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кірміком", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавілон Компані", Київська обл.,

м. Бровари

про стягнення 168 463 грн. 00 коп.

Представники сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - Єловікова В.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 168 463 грн. 00 коп. перерахованої за договором від 21.07.2020 р. № 20200721.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.07.2020 між ТОВ "Кірміком", як замовником, і ТОВ "Вавілон компані", як виконавцем, укладено договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів № 20200721 за умовами якого виконавець зобов`язався виготовити та встановити вироби згідно Специфікації, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби. За твердженнями позивача, ТОВ "Кірміком" належним чином виконало взяті на себе зобов`язання за договором, сплативши на рахунок ТОВ "Вавілон компані" 168 463 грн. 20 коп., проте відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем не виконав у визначений за погодженням сторін строк, чим порушив умови укладеного договору.

Через канцелярію суду 15.03.2021 від ТОВ "Вавілон компані" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та необгрунтованими, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Так, на думку відповідача, висновки позивача про те, що ТОВ "Вавілон компані" не виготовлено та не встановлено вироби не відповідають дійсності.

Відповідач стверджує про те, що всупереч умовам договору замовник не надав представникам виконавця доступу до приміщення, відповідно, акт проведення остаточних замірів складено не було і дата відліку терміну виробництва виробів не визначена.

Враховуючи те, що замовником не були виконані умови договору, відповідачем були виконані роботи з розробки 3Д моделей виробів, підготовка зразків матеріалу та зразків фарбування.

Замовник не повідомив Виконавця про зміну свого представника та не надав до підписання додаткову угоду про внесення змін до договору.

Відповідач не відмовляється від виконання умов догоовру, не заперечує, що строки виготовлення меблів були змінені, але з причин, які залежали не тільки від відповідача, а і від позивача.

Відповідно до умов договору відповідач здійснив поставку меблів 23.10.2020 року згідно Специфікації, яка була передбачена умовами договору, проте у зв`язку з тим, що представник замовника спочатку мала дрібні зауваження до якості виробів, а потім дійшла висновку про необхідність заміни меблів (дизайну, кольору, тканини) про що був повідомлений позивач, немає підстав вважати, що відповідачем порушено строки поставки меблів зі своєї сторони, просить суд відмовити в позові та покласти на позивача витрати на правову допомогу в розмірі 22 000 грн.

Розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 12.05.2021 по 18.06.2021.

На день розгляду справи позивач в засідання суду не з`явився, відповідач підтримав свої заперечення.

Суд вийшов до нарадчої кімнати та оголосив вступну на резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2020 року між ТОВ "Вавілон компані" та ТОВ "Кірміком" було укладено договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів № 20200721, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виготовити та встановити вироби згідно Специфікації (Додаток 1 до Договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби.

Відповідно до п. 2.1. Договору з метою однозначного розуміння та тлумачення Договору сторони домовились застосовувати терміни у значеннях, що надані у пункті 2.2. Договору.

Пункт 2.2. Договору містить наступні терміни та їх значення, зокрема:

- вироби - меблі виготовлені за індивідуальнім проектом та на замовлення;

- попередні заміри - процес, що виконується з метою підтвердження даних про розміри та особливості приміщення, в якому планується встановлення виробу. Проводяться для забезпечення розробки 3Д моделі виробу;

- зразок матеріалу - зменшена копія деталі виробів, що виконана із дотриманням усіх властивостей та характеристик виробу (матеріал, колір, візерунок, тип та матеріал покриття, тощо).

Згідно з п. 3.1.Договору вартість виробів, що виготовляються та встановлюються у замовника, визначається в Специфікації.

Відповідно до п. 3.2. договору загальна вартість виробів, що виготовляються за Договором, складає 198 192 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ-20% 33 032 грн. 00 коп.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що оплату робіт виконавця замовник здійснює в готівковому чи безготівковому порядку двома частинами: попередня оплата, що становить 85% від суми, що зазначена в пункті 3.2 цього Договору, в розмірі 168 463 грн. 20 коп. в т.ч. ПДВ-20% 28 077 грн. 20 коп. в день підписання Договору; остаточна оплата, що становить 15% від суми, що зазначена в пункті 3.2. цього Договору, в сумі 29 728 грн. 80 коп. в т.ч. ПДВ-20% 4 954 грн. 80 коп. в день підписання акту прийому-передачі виробів (п. 3.3. Договору). У випадку, коли Замовник відмовляється від всієї або частини замовленої ним продукції за цим Договором, через 10 (десять) та більше днів з моменту підписання Договору, сума попередньої оплати йому не повертається (п. 3.5. Договору).

Розділом 4 Договору сторони погодили наступний порядок та терміни виконання робіт, зокрема: порядок, та строки проведення робіт за цим договором визначені в Додатку № 2/1, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 4.1.); відлік терміну виконання кожного наступного етапу робіт (за винятком завершення замовником ремонтно-будівельних робіт) починається з моменту виконання попереднього (пункт 4.2.). після виконання замовником пункту 3.3.1. Договору, не пізніше двох робочих днів виконавець зобов`язаний виконати попередні заміри приміщення (пункт 4.3.); не пізніше двох робочих днів замовник зобов`язаний передати виконавцю всі технічні паспорти на вбудовану техніку, якщо вона є частиною виробів. Передача може бути здійснена шляхом надсилання паспортів на електрону адресу @vavilons.com.ua (пункт 4.4.); після виконання замовником пункту 4.4. Договору, виконавець протягом п`яти робочих днів проводить розробку 3Д моделей виробів, підготовку зразків матеріалу, та зразків фарбування, в строки, вказані в Додатку № 2/1, цього Договору (пункт 4.5.); не пізніше одного робочого дня після закінчення розробки 3Д моделей підготовка зразків матеріалу, та зразків фарбування, Замовник зобов`язаний їх узгодити. Право узгодження 3Д моделі має лише Замовник. У випадку фізичної відсутності Замовника в населеному пункті чи неможливості підписання 3Д моделі виробів з інших причин Замовник за згодою Сторін може делегувати право підпису 3Д моделі дизайнеру інтер`єру, що веде авторський нагляд на об`єкті. Виконавець докладає зусиль для повного дотримання візуальних рішень дизайнера інтер`єру, проте зовнішній вигляд готового виробу та його зображення на 3Д моделі можуть відрізнятись від того, що наданий в специфікації чи візуалізації. 3Д моделі є невід`єимною частиною цього договору, та оформлюються Додатком № 4 цього договору (пункт 4.6.).

За умовами п. 6.1. Договору замовник зобов`язується, зокрема:

- бути особисто присутнім (чи надати свого повноважного представника): на попередніх замірах; погодженні 3Д моделей виробів, зразків фарбування та матеріалів; остаточних замірах; підйомі виробів спеціалізованими організаціями в приміщення замовника; прийомі виробів після їх встановлення;

- підписати акт (акти) проведення остаточних замірів одразу після завершення остаточних замірів.

Згідно з п. 6.3. Договору, виконавець зобов`язався, зокрема, провести всі роботи передбачені цим Договором, відповідно календарного плану, якісно та в строк.

Відповідно до п. 10.1. Договору його умови мають однакову силу для сторін та можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін. Всі зміни, що вносяться до Договору, мають чинність, якщо вони оформлені письмово та підписані сторонами.

За умовами п. 13.1., 13.2. Договору - вступає в силу з моменту підписання сторонами. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно Договору.

Сторонами підписано Додаток № 1 до Договору - Специфікацію на виготовлення таких виробів, за якою вартість меблевих виробів складає загалом 198 192 грн. 00 коп.

Також між сторонами складено та підписано наступні додатки до Договору: № 2/1 "Календарний план виготовлення виробів"; № 2/2 "Календарний план виготовлення виробів від дати остаточних замірів".

Виконавцем 31.07.2020 виставлено замовнику рахунок на оплату № 31 на суму 198 192 грн. 00 коп.

На підставі вказаного рахунку замовник перерахував на рахунок виконавця 168 463 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1141 від 22.07.2020.

03.02.2021 року ТОВ "Кірміком" звернулось до ТОВ "Вавілон компані" з претензією за вих. № 154, у якій зазначено, що виконавцем не були виготовлені та встановлені вироби згідно Специфікації (Додаток 1 до Договору). Також ТОВ "Кірміком" повідомило ТОВ "Вавілон компані" про розірвання Договору та вимагало у семиденний строк повернути замовнику кошти у розмірі 168 463 грн. 00 коп.

Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджує про те, що ТОВ "Вавілон компані" протягом тривалого проміжку часу не виконує зобов`язання за Договором та не реагує на надіслані претензії, що, на думку позивача, свідчить про небажання відповідача виконати свої зобов`язання належним чином. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача перераховані за договором від 21.07.2020 № 20200721 кошти в сумі 168 463 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів від 21.07.2020 № 20200721 за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз частин другої та четвертої ст. 849 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, мають різні правові наслідки такої відмови.

Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 904/5265/18 викладено правову позицію, згідно з якою для правильного вирішення спору про стягнення невикористаної частини авансу як наслідку відмови замовника від договору підряду судам необхідно достовірно встановити правомірність відмови замовника від договору, а також обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 Цивільного кодексу України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в якості підстав для стягнення сплачених у якості попередньої оплати коштів за Договором, позивач зазначив, що відповідачем не були виготовлені меблеві вироби, з огляду на що позивач звернувся до відповідача з претензією про розірвання договору і повернення сплачених коштів.

Таким чином правовою нормою, якою позивач обґрунтовує своє право на відмову від договору підряду є саме частина 2 ст. 849 Цивільного Кодексу України, а отже під час розгляду цієї справи необхідно встановити чи доведена фактична наявність визначених у зазначеній нормі підстав для такої односторонньої відмови.

Як встановлено судом, умовами Договору передбачено, що порядок та строки виконання проведення робіт визначені у Додатку № 2/1 "Календарний план виготовлення виробів".

Першим етапом виконання робіт у Додатку № 2/1 визначено проведення попередніх замірів з терміном виконання 1 робочий день.

При цьому, виходячи з умов п. 4.3. Договору, виконавець зобов`язаний був приступити до виконання попередніх замірів приміщення не пізніше двох робочих днів.

Судом також установлено, що за умовами Додатку № 2/1 та п. 4.2. Договору відлік терміну виконання кожного наступного етапу робіт починається з моменту виконання попереднього.

Враховуючи погоджені сторонами умови та етапність виконання спірних робіт, суд приходить до висновку, що вчасне та належне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань безпосередньо залежало від дій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 850 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником (ст. 851 Цивільного кодексу України).

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині 3 ст. 320 Господарського кодексу України, за якою підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов`язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора (стаття 613 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність прострочення позивачем виконання його договірних зобов`язань за укладеним між сторонами Договором, до виконання яких відповідач не міг у повному обсязі та належним чином виконати свій обов`язок з виготовлення меблевих виробів, а відтак і про відсутність порушень відповідачем умов спірного Договору в частині несвоєчасного, за твердженням позивача, виконання робіт.

Як було зазначено, у положеннях частин 2 і 4 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Слід звернути увагу, що позовні вимоги у даній справі обґрунтовані посиланням, у тому числі на норму ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, однак вимогу про розірвання договору на виготовлення та встановлення меблевих виробів № 20200721 від 21.07.2020 позивач до суду не заявляв.

Водночас у претензії за вих. № 154 від 03.02.2021 ТОВ "Кірміком" посилалось на те, що виконавцем не були виготовлені та встановлені вироби згідно із Специфікацією, у зв`язку з чим замовник повідомив виконавця про розірвання договору та вимагав повернути сплачені за договором кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами укладеного між сторонами Договору не передбачено права на розірвання договору в односторонньому порядку.

Отже претензія позивача за вих. № 154 від 03.02.2021 розцінюється судом як відмова замовника від договору.

Беручи до уваги прострочення самого позивача у виконанні його договірних зобов`язань за укладеним між сторонами Договором, до виконання яких відповідач не міг у повному обсязі та належним чином виконати свій обов`язок з виготовлення меблевих виробів, позивачем у встановленому законом порядку не було доведено, що ТОВ "Вавілон компані" були порушені строки виконання спірного Договору, а відповідно позивач не довів і обставин виникнення у нього права на відмову від Договору, яка, з огляду на викладені у позові обставини та зміст претензії, підпадає під норму ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, а отже й підстави для стягнення з відповідача перерахованих за Договором коштів у сумі 168 463 грн. 00 коп. відсутні.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку не довів належними і допустимими доказами наявності тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до ТОВ "Вавілон компані", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Витрати відповідача по оплаті правової допомоги в розмірі 22 000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

05.03.2021 року між позивачем (довіритель) та адвокатом Єловіковою Вікторією Вікторівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4237 від 30.11.2010 року) був укладений договір про надання правової допомоги № 01/03.

На підтвердження перерахування коштів за надану правничу допомогу до матеріалів справи додано рахунок-фактуру № 050321 від 05.03.2021 року, а також додаткову угоду № 1 до договору № 01/03 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, відповідно до п. 5. якої оплату в розмірі 13 000 грн. 00 коп. клієнт сплачує в строк до 12.03.2021року, а також платіжне доручення № 15 від 17.03.2021 року на суму 3 000 грн. 00 коп., № 42 від 09.04.2021 року на суму 3 000 грн. 00 коп., № 113 від 11.05.2021 року на суму 3 000 грн. 00 коп., що разом складає 22 000 грн. 00 коп.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні просив покласти на позивача витрати на правову допомогу саме в сумі 22 000 грн. 00 коп.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КІРМІКОМ» (49006, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 80, код 43095127) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН КОМПАНІ» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Дмитра Янченка, буд. 2, код 0434729) - 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову (професійну правничу) допомогу.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 29.06.2021 року.

Суддя Л.Я. Мальована