ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1637/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Семеновод", 93621, Луганська обл., Станично-Луганський р-н., с. Красна Талівка, вул. Центральна, буд. 133
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСА-Альянс", 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 32, оф. 211
простягнення 255 778, 75 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Семеновод" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСА-Альянс" про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором купівлі - продажу від 22.01.2019 року у розмірі 200 000, 00 грн., 3 % річних у розмірі 17 055, 42 грн., інфляційні втрати у розмірі 36 780, 86 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 3 807, 54 грн. зі сплати судового збору.

Також позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат складає 78 807, 54 грн., з яких: 75 000, 00 грн. витрати на професійну правничу допомогу (а саме: 30 000, 00 грн. - у суді першої інстанції, 20 000, 00 грн. - у суді апеляційної інстанції, 20 000, 00 грн. - у суді касаційної інстанції), та 3 807, 54 грн. судовий збір.

Ухвалою суду від 30.04.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Семеновод" (вх. № 1637/21 від 29.04.2021) залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Семеновод" строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

06.05.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 10289) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1637/21. Розгляд справи № 922/1637/21 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Звернуто увагу учасників справи, що до їх заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються їх пояснення, заперечення, аргументи та міркування, якщо такі докази не надані іншими учасниками справи, а також додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) вказаних заяв і доданих до них доказів іншим учасникам справи, також до заяв по суті справи, які підписані представником учасника справи, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження його представника. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

01.06.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 12791 від 01.06.2021 року) про збільшення позовних вимог, у якій останній, просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений товар за договором купівлі - продажу від 22.01.2019 року у розмірі 200 000, 00 грн., 3 % річних у розмірі 17 597, 89 грн., інфляційні втрати у розмірі 38 180, 86 грн., та 3 836, 68 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року прийнято до розгляду заяву позивача (вх. № 12791 від 01.06.2021 року) про збільшення позовних вимог та подальший розгляд справи ведеться з її урахуванням.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 22.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Семеновод» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДСА - Альянсь» (покупець, відповідач) укладено договір купівлі - продажу (а.с. 9-10).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов`язання, що випливають з цього договору (пункт 9.1 договору а.с. 10).

Пунктом 1.1. договору сторони погодили, що продавець продає, а покупець купує гірчицю чорну врожаю 2018 року.

Поставка товару здійснюється партіями, транспортом покупця, відповідно до офіційних правил торгівельних термінів ІНКОТЕРМС - 2010, з місця зберігання, у строк до 31.12.2019 року (пункт 3.1. договору).

Згідно пункту 3.3. право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару покупцем у пункті поставки, що підтверджується товарно - транспортною накладною, видатковою накладною.

Сума договору складає 735 000,00 грн. у тому числи ПДВ 20 : - 122 500, 00 грн. (пункт 4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору сторони погоди, що покупець здійснює 100 % оплату за фактом погрузки товару у автотранспорт покупця згідно з пред`явленим рахунком.

Як зазначає позивач, останнім на виконання умов договору було передано відповідачу товар на загальну суму у розмірі: 629 002,50 грн. відповідно до видаткових накладних, а саме:

- № РН-000008 від 12.02.2019 року на суму 202 524, 00 грн.;

- № РН-000009 від 18.02.2019 року на суму 265 230, 00 грн.;

- № РН-0000022 від 25.-3.2019 року на суму 161 248,50 грн. (а.с. 12-14).

Проте відповідачем в порушення умов договору, оплату за товар здійснено частково, а саме у розмірі 429 002,20 грн. про що свідчіть виписка банку (а.с. 16-17)

12.04.2021 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію « 209/04-2021 у якій останній вимагав сплатити суму боргу у розміри 200 000,00 грн. та 3% річних, та інфляційні втрати (а.с. 18-19).

Вищевказана претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення, У зв`язку із чим, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до матеріалів справи та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, статтею 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

За приписами статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Абзац 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому відповідачем доказів сплати суми боргу перед позивачем до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно із вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 200 000,00 грн.

Крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення із відповідача 3% річних у розмірі 17597,00 грн. за загальний період з 13.02.2019 року по 01.06.2021 року та інфляційні втрати у розмірі 38180, 86 грн. за загальний період з 13.02.2019 року по 30.04.2021 року відповідно до наданого розрахунку із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 38-39).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правильність нарахування позивачем 3% річних у розмірі 17 597,89 грн. за заявлений позивачем період, а саме за загальний період з 13.02.2019 року по 01.06.2021 року (за кожною видатковою накладною із урахуванням часткових оплат) судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем допущено помилку, а саме в частини нарахування за період з 21.12.2019 року по 19.05.2020 року на суму боргу 250 000,00 грн. та за період з 20.05.2020 року по 01.04.2021 року на суму боргу 200 000, 00 грн.

Судом здійснено власний розрахунок в онлайн системі «ЛігаЗакон» за заявлений позивачем загальний період, відповідно до наданого розрахунку (а.с. 38-39) та встановлено, що загальна сума 3 % річних яка підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача, складає суму у розмірі 17 579,88 грн.

В частині стягнення 3% річних у розміри 18,01 грн. - відмовити.

Перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних втрат у розмірі 38 180, 86 грн. за загальний період з 13.02.2019 року по 30.04.2021 року відповідно до наданого розрахунку (а.с. 38-39), судом встановлено, що заявлена до стягнення позивачем сума інфляційних втрат визначена у розмірі 38 180, 86 грн. та не перевищує суму за розрахунком суду, суд дійшов до висновку, про задоволення суми інфляційних втрат у розмірі 38 180,86 грн.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення із відповідача суми боргу у розмірі 200 000,00 грн., 3% річних у розмірі 17 579,88 грн. та інфляційних втрат у розмірі 38 180,86 грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 18,01 грн. - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із чим з відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 3 836,41 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 126, 129, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ДСА-Альянс» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 32, оф. 211, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Семеновод» (93621, Луганська обл., Станично-Луганський р-н., с. Красна Талівка, вул. Центральна, буд. 133, ) суму боргу у розмірі 200 000,00 грн., 3% річних у розмірі 17 579,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 38 180,86 грн. та судовий збір у розмірі 3 836,41 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Семеновод» (93621, Луганська обл., Станично-Луганський р-н., с. Красна Талівка, вул. Центральна, буд. 133, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальність «ДСА-Альянс» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 32, оф. 211, ).

Повне рішення складено "29" червня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова