ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" липня 2021 р. Cправа № 902/679/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідльністю "Екран-Сервіс" (вул. Космонавтів, буд. 42, м. Вінниця, 21027)

про відновлення становища, яке існувало до 01.12.2002, відновлення частки у статутному капіталі товариства, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні часткою, відшкодуванні збитків

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 29.06.2021 (вх. № 695/21) громадянина ОСОБА_1 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екран-Сервіс" про:

відновлення становища, яке існувало до 01.12.2002, відновлення частки позивача в капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Екран-Сервіс" до розміру 12,08%;

усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Екран-Сервіс" в обсязі розрахунку величини частки станом на 01.12.2002;

відшкодування збитків, завданих порушенням прав позивача та втратою здоров`я.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 29.06.2021 (вх. № 695/21) господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати положенням статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як вбачається із позовної заяви № б/н від 29.06.2021 (вх. № 695/21), остання від імені позивача ОСОБА_1 підписана " ОСОБА_1 ". При цьому, в позові не викладено обставин та не надано доказів щодо ідентифікації даної особи та наявності у неї обсягу відповідних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява, з поміж іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Заявляючи позовну вимогу про відшкодування збитків, завданих порушенням його прав і втратою здоров`я, позивач не наводить обставин в обґрунтування даної вимоги, не вказує і не надає доказів на підтвердження обґрунтованості такої вимоги, не наводить правових підстав. До того ж не визначає грошового виміру розміру збитків, про відшкодування яких заявляє вимогу.

За п.2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору в установленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» (надалі - Закон).

За частиною 1 статті 3, частиною 1 та п.1, п.2 частини 2 статті 4 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється в відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - в відсотковому співвідношенні до ціни позову та в фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 цього Закону встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Виходячи з прохальної частини позовної заяви заявником об`єднано вимоги майнового та немайнового характеру. При цьому суд враховує, що майнова вимога позивачем не визначена у грошовому вимірі, що унеможливлює встановлення розміру судового збору, який підлягає сплаті за даною вимогою.

Поряд з цим, за розгляд господарським судом першої інстанції вимог немайнового характеру, що заявлені в позовній заяві, заявником має бути сплачено судовий збір у розмірі 4 540грн. (2270,00грн х 2), виходячи з установленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2021 у сумі 2270,00грн.

Проте, позовні матеріали не містять доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, натомість позивач, посилаючись на положення п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" просить суд звільнити його від сплати судового збору як потерпілого у справі.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як доказ підстави для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/4503/13-к та рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2016 у справі № 902/1548/15.

Дослідивши долучену до позовних матеріалів копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2013 у справі № 127/4503/13-к судом встановлено, що ОСОБА_1 визнано потерпілим по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297.

При цьому суд наголошує, що положеннями п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з буквального змісту даної норми закону, саме потерпілий у кримінальному правопорушенні користується пільгами щодо сплати судового збору, тобто звільняється від його сплати за позовами про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому суд зауважує, що матеріали позовної заяви не містять доказів визнання позивача потерпілим у кримінальному правопорушенні, що завдало йому матеріальних збитків, заявлених в даному позові.

Посилання позивача на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2016 у справі № 902/1548/15 є безпідставним, позаяк за змістом даного рішення, питання визнання ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному правопорушенні не було предметом дослідження. До того ж, в силу положень процесуального Закону (ГПК України), вирішення даного питання не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Таким чином, посилання позивача на вищевказану норму Закону в даному випадку є помилковим, а отже позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів.

За приписами ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Проте, позивачем не надано суду належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з усіма додатками до неї, оскільки долучений до позовної заяви фіскальний чек від 29.06.2021 та накладна № 475 не можуть вважатися належним доказом надіслання копії позовної заяви з усіма додатками до неї відповідачу, позаяк з їх змісту неможливо встановити, які саме документи були надіслано на адресу відповідача.

Наведені недоліки позовної заяви, у відповідності до положень ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що громадянином ОСОБА_1 не виконано вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 77, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву громадянина ОСОБА_1 б/н від 29.06.2021 (вх. № 695/21) залишити без руху.

Громадянину ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви б/н від 29.06.2021 (вх. № 695/21) .

Встановити громадянину ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів в підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву б/н від 29.06.2021 (вх. № 695/21);

- пояснення з нормативно-правовим обґрунтуванням вимоги про відшкодування збитків, завданих порушенням прав позивача та втратою здоров`я та доказів на її підтвердження; обґрунтований розрахунок даної вимоги з відповідним визначенням грошового виміру розміру збитків;

- доказів сплати судового збору в сумі 4 540,00 грн. (за вимогами немайнового характеру), та за вимогою про відшкодування збитків з розрахунку 1,5 відсотка від розміру збитків;

- доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви б/н від 29.06.2021 та доданих до неї документів.

Встановити громадянину ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати громадянину ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 01.07.2021.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1