РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2021Справа № 910/5775/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику учасників судового процесу у спрощеному позовному провадженні справу № 910/5775/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Кучеренка Сергія Сергійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет"

про стягнення грошових коштів

СУТЬ СПОРУ:

09 квітня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Кучеренка Сергія Сергійовича (позивач) надійшла позовна заява б/н від 08.04.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в сфері інформатизації № 30/19-ЮТТ від 02.12.2019 року в розмірі 84 169,01 грн., з них: основного боргу - 78 240,00 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті сорок гривень), 3% річних - 1724,69 грн. (одна тисяча сімсот двадцять чотири гривні 69 копійок) та інфляційних нарахувань - 4204,32 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 32 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг в сфері інформатизації № 30/19-ЮТТ від 02.12.2019 року, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 року у справі № 910/5775/21 позовну заяву б/н від 08.04.2021 року Фізичної особи-підприємця Кучеренка Сергія Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Фізичній особі-підприємцю Кучеренку Сергію Сергійовичу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 108 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 13.04.2021 року у справі № 910/5775/21 було вручене позивачу - 21.04.2021 року.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 26.04.2021 року (включно).

23.04.2021 року через відділ діловодства суду від Фізичної особи-підприємця Кучеренка Сергія Сергійовича надійшла заява б/н від 22.04.2021 року "Про усунення недоліків позовної заяви".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5775/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 236 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі № 910/5775/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 11.05.2021 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 26.05.2021 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Кучеренком Сергієм Сергійовичем (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг в сфері інформатизації № 30/19-ЮТТ (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого, замовник доручає, приймає та оплачує виконане замовлення в сфері інформатизації, а виконавець бере на себе виконання та здачу замовлення, зміст і обсяги якого в цілому та по етапах визначається сторонами в специфікації.

В п. 3.2. договору визначено, що замовник здійснює сплату винагороди виконавцеві протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання акту-приймання виконаного замовлення.

Підписання сторонами акту приймання виконаного замовлення є підтвердженням того, що замовлення виконане виконавцем в повному обсязі, а якість повністю задовольняє замовника (п. 4.3.3. договору).

Згідно з п.п. 10.1., 10.2. договору строк дії договору встановлюється з 02.12.2019 року по 31.12.2019 року. Строк дії договору може бути продовжений на наступний календарний рік, якщо жодна сторона не виявила побажання про закінчення умов договору, повідомивши іншу сторону за 30 календарних днів до спливу терміну дії договору.

На виконання умов договору про надання послуг в сфері інформатизації № 30/19-ЮТТ від 02.12.2019 року позивач у період з червня 2020 року по липень 2020 року надав, а відповідач прийняв обумовлені договором послуги на загальну суму 110 400,00 грн., що підтверджується актами здачі-приймання № 6 від 30.06.2020 року на суму 100 800,00 грн. та № 7 від 31.07.2020 року на суму 9600,00 грн.. Послуги за вказаними актами здачі-приймання за якістю та кількістю прийняті відповідачем без заперечень, про що свідчать підписи сторін та печатка відповідача на цих актах.

Як зазначає позивач, за надані послуги відповідач розрахувався лише частково, відтак, відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за договором в розмірі 78 240,00 грн.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 78 240,00 грн. також підтверджується підписаним обома сторонами без заперечень актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.04.2020 року по 18.11.2020 року, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 30/19-ЮТТ від 02.12.2019 року станом на 18.11.2020 року становить 78 240,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати наданих згідно договору № 30/19-ЮТТ від 02.12.2019 року послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 78 240,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за неналежне виконання останнім зобов`язання щодо оплати послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на положення пункту п. 3.2. договору строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення повної оплати вартості наданих послуг, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг настав, а наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

Крім того, відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 30/19-ЮТТ від 02.12.2019 року у розмірі 78 240,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 1724,69 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 4204,32 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань, судом встановлено, що загальна сума інфляційних нарахувань, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 5834,03 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Втім, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 4204,32 грн.

Також перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 1873,78 грн., проте позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 1724,69 грн., з урахуванням положень ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет" (ідентифікаційний код 42336637, адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86) на користь Фізичної особи-підприємця Кучеренка Сергія Сергійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти: основного боргу - 78 240,00 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті сорок гривень), 3% річних - 1724,69 грн. (одна тисяча сімсот двадцять чотири гривні 69 копійок), інфляційних нарахувань - 4204,32 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 32 копійки) та судовий збір - 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24.06.2021р.

Суддя О.В. Котков