ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
18 червня 2021 року Справа № 926/27/21
Суддя Господарського суду Чернівецької області Тинок Олександр Сергійович, розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Поляк Марією Володимирівною, про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат
за первісним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
до відповідача за первісним позовом ОСОБА_1
про стягнення неустойки в розмірі 1731524,70 грн
за зустрічним позовом ОСОБА_1
до відповідача за зустрічним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
про визнання недійсним пункту 2 договору про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 24 грудня 2020 року
Суддя Тинок О.С.
Секретар судового засідання Дроздек А.Я.
Представники не з`явились
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07 червня 2021 року у справі № 926/27/21 у задоволенні позовних вимог за первісним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до ОСОБА_1 про стягнення неустойки в розмірі 1731524,70 грн відмовлено. Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсним пункту 2 договору про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 24 грудня 2020 року задоволено. Визнано недійсним пункт 2 договору про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 24 грудня 2020 року укладеного між ОСОБА_1 та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2270,00 грн.

09 червня 2021 року представником ОСОБА_1 надіслано до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях судових витрат, а саме витрати на професійну правничу допомогу сумі 46200,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 червня 2021 року заяву передано на розгляд судді Тинку О.С.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10 червня 2021 року суддею Тинок О.С. прийнято заяву. Призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 18 червня 2021 року. Про розгляд заяви повідомлено учасників справи та попереджено сторін, що неявка їх представників у судове засідання не буде перешкоджати розгляду клопотання за відсутності таких учасників справи.

У судове засідання 18 червня 2021 року представники сторін не з`явилися, про час та місце судового слухання заяви повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, представник ОСОБА_1 - Поляк М.В. надіслала на адресу суду заяву про розгляд поданого нею клопотання про вирішення питання про судові витрати у її відсутність. Заяву підтримує та просить задовольнити.

Причина неявки в судове засідання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом суду не відома.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України).

Так, відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 926/27/21, яким вирішити питання про судові витрати, а саме: стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46200,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви та обставини справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Пунктом 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В даному випадку, 07 червня 2021 року представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в ході судових дебатів заявила про наміри звернутись до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення надійшла до суду 09 червня 2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відтак, представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті справи, відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як вбачається з матеріалів справи №926/27/21 відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом до відзиву на первісний позов додано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначено у зустрічній позовній заяві. Так, витрати на професійну правничу допомогу склали 44400,00 грн, сплачений судовий збір 2270 гр.

На підтвердження понесених та очікуваних витрат представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом надано:

- витяг з договору про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року укладеного з Адвокатським об`єднанням "Поляк і партнери"; звіт (акт про наданні послуги) від 08 червня 2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 17/21/3 від 17 лютого 2021 року на суму 20000,00 грн; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 28/21/5 від 28 травня 2021 року на суму 26200,00 грн.

Тобто, відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом було прийнято та оплачено послуги за надання правової допомоги вартістю 46200,00 грн по справі № 926/17/21, яка перебувала на розгляді в Господарському суді Чернівецької області, що підтверджується звітом (актом) про надані послуги від 08 червня 2021 року, копіями квитанції до прибуткового касового ордера № 17/21/3 від 17 лютого 2021 року на суму 20000,00 грн та № 28/21/5 від 28 травня 2021 року на суму 26200,00 грн.

Таким чином, загальна сума судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом у даній справі становить 46200,00 грн.

При цьому суд зазначає, що заперечення проти заявлених представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним судових витрат, позивач за первісним позовом та відповідач зустрічним позовом не подавав.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом подано детальний опис послуг, наданих адвокатом у даній судовій справі згідно з договором про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року. В акті про наданні послуги наведений розрахунок витраченого часу адвокатом на кожну процесуальну дію щодо надання правових послуг по справі.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам- членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду у справі №910/8443/17 від 11.05.2018 року та практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Так, матеріалами даної справи підтверджується компенсація відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, а саме: 46200,00 грн - витрати на правничу допомогу.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом не заперечив співмірність витрат відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом на надання йому правничої допомоги адвокатом.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07 червня 2021 року у даній справі відповідно до положень ст. 129 ГПК України судові витрати за первісним та зустрічним позовом покладено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

Отже, враховуючи вищевикладене та оскільки представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом подані належні докази щодо обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги адвоката і виконаних робіт та їх вартості, докази компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, заява ОСОБА_1 (вх. №2411 від 09.06.2021 року) про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 (вх. №2411 від 09.06.2021р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 50, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 46200,00 грн.

Відповідно до статті 233, 240 ГПК України, повне додаткове рішення складено та підписано 29 червня 2021 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок