ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/536/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/536/21:

Позивач: Фізична особа-підприємець Коломия Олег Ярославович (ІН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК" (код - 20942626, 67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20)

про визнання договору таким, що продовжив свою дію

з підстав відсутністю заяви про припинення дії договору

За участю представників сторін:

від позивача: Синько О.А.

від відповідача: Максимов О.М.

СУТЬ СПОРУ: 01.03.2021 року Фізична особа-підприємець Коломия Олег Ярославович (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК" (далі - відповідач) яким просить суд: визнати Договір № 95 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 13 червня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» та фізичною особою-підприємцем Коломия Олегом Ярославовичем, продовженим на такий самий строк, на який він був укладений, а саме: на 6 місяців 18 днів, тобто до 18 липня 2021 року і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

02.03.2021 року, суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

03.03.2021 року суд задовольнив заяву (вх. № 2-278/21) Фізичної особи-підприємця Коломия Олег Ярославович про забезпечення позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК".

22.03.2021 року відповідач надав суду відзив - просить суд в задоволені позову відмовити.

06.04.2021 року суд отримав відповідь на відзив - Позивач просить суд задовольнити.

12.04.2021 року від відповідача до суду надійшло заперечення на відзив на позовну заяву - Відповідач не погодився із позицією Позивача.

22.04.2021 року строк підготовчого провадження було продовжено до 30.05.2021 року.

13.05.2021 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

Суд оголошував перерву у судовому засіданні 23.03.2021 року, 06.04.2021 року, 13.04.2021 року, 27.05.2021 року.

Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2020 р. між Позивачем (підприємець) та Відповідачем (ПРОМРИНОК) укладено Договір № 95 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності.

Пунктом 5.3 Договору № 95 визначено, що термін дії даного договору до 31.12.2020 р. Договір може бути пролонгований або переукладений сторонами на новий термін.

Позов ґрунтується на тому, що, протягом одного місяця після закінчення строку Договору №95 від Відповідача заяв про припинення або зміну умов Договору №95 до Позивача не надходило. Протягом місяця після закінчення строку Договору №95, Позивач продовжував користуватися торговим місцем на території КП №1 ТК № 1 для встановлення 20-футових контейнерів згідно цього договору, а в січні та лютому 2021 р. Позивачем було сплачено плату, що підтверджується фіскальним чеком від 16.01.2021 р. та квитанцією банку від 11.02.2021 р.

Позивач зазначає, що до закінчення строку Договору №95 будь-яких повідомлень про його припинення, зміну умов, заперечення відносно продовження договірних відносин від Відповідача не находило.

Далі, 23.12.2020 року Позивачем була направлена на адресу Відповідача заява про пролонгацію Договору № 95 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності на території ТК № 1 КП №1. Вказана заява була отримана Відповідачем 24.12.2020 року.

В свою чергу, Відповідач надав відповідь на вказану заяву від 09.01.2021 року, в якій зазначив, що не має наміру продовжувати строк дії Договору, укладати нові договори з Позивачем та просить останнього у строк не пізніше 12 лютого 2021 року звільнити належні Торговельні місця.

Тому, Позивач, посилаючись на ст. 764 ЦК України та 284 ГК України, просить суд визнати Договір № 95 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 13 червня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» та фізичною особою- підприємцем Коломия Олегом Ярославовичем, продовженим на такий самий строк, на який він був укладений, а саме: на 6 місяців 18 днів, тобто до 18 липня 2021 року і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідач, не погодившись з позовом, пославшись на те, що предметом спірного Договору є надання послуг зі створення умов для торгівельної діяльності, а тому, положення ст. ст. 764 ЦК України та 284 ГК України, на які посилається Позивач, щодо поновлення або продовження строку дії договору - не розповсюджуються на договірні зобов`язання, що склались між позивачем та відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що скались між Сторонами справи базуються на укладеному між ними Договорі № 95 від 13.06.2021 року про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності.

При цьому, Позивач вважає, що вказаний Договір є договором оренди, а тому бажає застосувати до спірних відносин положення чинного Законодавства України, які регулюють орендні правовідносини, зокрема щодо поновлення або продовження строку дії договору.

В свою чергу, Відповідач вважає, що вказаний Договір є договором про надання послуг, а тому норми Законодавства України, що регулюють відносини оренди до спірних відносин не застосовуються.

Отже, для вирішення спору, суд має дослідити договір № 95 від 13.06.2021 року "Про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності", визначити його правову природу, та відповідно встановити норми права які регулюють спірні договірні відносини, що склались між Сторонами справи.

З точки зори сталої юридичної практики, договір як документ є формою фіксації погодженого волевиявлення сторін. Під час укладання договору пріоритетного значення набуває не його текст, а відповідність змісту договору внутрішній волі його сторін, на що звертає увагу законодавець. Так, під час тлумачення змісту договору враховується однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Проте якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (ст. 213 ЦК України).

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України прямо передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тому, суд звертає увагу, що незалежно від того яку назву має договір (в даному випадку: "Про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності"), що сторони визначили в якості предмета договору (в даному випадку: "1.1. Предметом договору є послуги зі створення умов для торговельної діяльності") - вирішальне значення для визначення правової природи договору, в разі наявності такого спору - мають права та обов`язки сторін, визначені договором, що і є відображенням внутрішньої волі сторін та самою метою договору.

Так, права та обов`язки сторін спірного Договору визначені у розділі 2:

"2.1. Промринок (відповідач) зобов`язується:

2.1.1. Надати Підприємцю (позивач) в строкове користування торгове місце № 165 на території КП № 1 ТК № 1 для встановлення 20-ти футових контейнерів і здійснення з них торговельної діяльності.

2.1.2. Забезпечити благоустрій прилеглої території, освітлення, прибирання, охорону громадського порядку, надання первинної медичної допомоги, та зовнішній нагляд за контейнерами в період від кінця роботи ринку до початку наступного робочого дня."

Учасники справи визнають, що в підпункті 2.1.1. міститься описка в номері торговельного місця. Фактично мова в договорі йде про торговельне місце №95, а не №165. Тому, відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню.

Отже, на думку суду, спірний Договір містить елементи різних договорів, а тому, з точки зору ЦК України, є змішаним договором:

- обов`язок надання в строкове користування торгівельного місця - за своєю правовою природою притаманний договору позички (Глава 60 ЦК України);

- обов`язок забезпечити благоустрій прилеглої території, освітлення, прибирання тощо - притаманний договору про надання послуг (Глава 63 ЦК України).

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, відповідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Договором № 95 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 13.06.2020р. не встановлено, що торгове місце №95 надається Позивачу в строкове платне користування. Тобто, в даному випадку Відповідач по вказаному договору передав Позивачу торгове місце №95 у строкове безоплатне користування, що за своєю правовою природою - є позичкою.

Як зазначалось вище, до договору позички застосовуються положення глави 58 Цивільного кодексу України.

Глава 58 ЦК України (ст. 759 - ст. 809) регулює відносини щодо найму (оренди).

Ч. 1 ст. 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Тобто, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Крім того, відповідно ч. 1, 2, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, вимоги чинного законодавства щодо продовження строку дії договору найму (оренди) на той же строк і на тих же умовах, в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, - застосовуються і до договорів позички (ч.3 ст.827 ЦК України).

Як було вказано вище, пунктом 5.3 Договору № 95 визначено термін дії даного договору - до 31.12.2020 р. Договір може бути пролонгований або переукладений сторонами на новий термін.

При цьому, після закінчення строку дії спірного Договору Позивач продовжив користуватись торговельним місцем № 165 на території КП № 1 ТК № 1 для встановлення 20-ти футових контейнерів, проводив в них торговельну діяльність та здійснював оплату на умовах Договору, що підтверджують матеріали справи та не заперечують Сторони.

Тому, за відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів повідомлення Позивача з боку Відповідача, зробленого в строк до 01.02.2021 року, про припинення або зміну умов спірного Договору, тобто за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Суд звернув увагу, що у відповідь на заяву Позивача від 23.12.2020 р. Відповідач 09.02.2021 року надіслав лист датований 09.01.2021 р. вих. № 11. Про зазначену дату його відправки саме 09.02.2021 року, тобто після спливу одного місяця з дня закінчення строку Договору № 95, свідчать поштовий штемпель на конверті з штрихкодовим ідентифікатором 420 та роздруківка трекінгу з сайту Укрпошти (а.с. 15 -17).

Доказів на спростування вказаних обставин Відповідач суду не надав.

Отже, з огляду на викладене, Договір № 95 є таким, що продовжив свою дію на такий самий строк і на тих самих умовах, оскільки на адресу Позивача протягом місяця з дня закінчення строку Договору № 95 не надходило від Відповідача письмових заперечень відносно користування торговим місцем та продовження дії Договору № 95, або заяв про припинення або зміну умов Договору № 95, як передбачено нормами ч. 4 ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України.

Оскільки Відповідач заперечує проти того, що спірний договір був автоматично продовженим, суд вважає, що порушене право Позивача підлягає захисту шляхом визнання цього договору продовженим на такий самий строк, на який він був укладений, а саме: на 6 місяців 18 днів, тобто до 18 липня 2021 року і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати Договір № 95 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 13 червня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» (код - 20942626, 67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20) та фізичною особою-підприємцем Коломия Олегом Ярославовичем (ІН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), продовженим на такий самий строк, на який він був укладений, а саме: на 6 місяців 18 днів, тобто до 18 липня 2021 року і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК" (код - 20942626, 67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20) на користь Фізичної особи-підприємця Коломия Олег Ярославович (ІН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ): 2270,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Повний текст складено 23 червня 2021 р.

Суддя О.А. Демешин