ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"14" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3238/20
Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Гут С.Ф., судді Смелянець Г.Є., Степанова Л.В.

розглядаючи справу № 916/3238/20

За позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави

до відповідачів: Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо і Ко

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним, повернення земельної ділянки,-

За участю представників сторін:

Від прокуратури (позивача): Коломійчук І.О., посвідчення № 048039, дата видачі : 27.09.17;

відповідача 1: Танасійчук Г.М., розпорядження № 421, дата видачі : 18.05.20;

відповідача 2: Кротов І.О.., ордер № 1032180, дата видачі : 09.06.21;

дослідивши матеріали справи №916/3238/20 за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідачів Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо і Ко про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним, повернення земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області у складі судді Гута С.Ф. розглядається справа за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідачів Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо і Ко про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним, повернення земельної ділянки.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову від 11.11.2020 за вх.№ 2-4049/20, в якій прокурор просить суд:

- задовольнити заяву і вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3099 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0028;

- заборонити ТОВ Кредо і Ко () та іншим особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика);

-заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним структурним підрозділам, Державній інспекції містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика);

- заборонити Одеській міській раді, ТОВ Кредо і Ко (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика);

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

Ухвалою суду від 13.11.2020 року заяву прокурора від 11.11.2020 за вх.№2-4049/20 про забезпечення позову у справі №916/3238/20 було задоволено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.11.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/3238/20 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

13.01.2021 року Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна Мета» звернулась до суду з клопотанням про залучення третьої особи на сторні позивача.

04.02.2021 року у судовому засіданні протокольно було відмовлено у клопотанні про залучення третьої особи у зв`язку з його не доведеності та необгрунтованості.

Згідно ст.. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Однак, Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна Мета» не зазначалила, як саме рішення суду може вплинути на їхні прова та обов`язки, у зв`язку з чим суд протокольно відмовив у задоволенні клопотання.

11.02.2021 року Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна Мета» звернулась до суду з клопотанням про залучення третьої особи на сторні позивача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.02.2021р. було призначено справу №916/3238/20 до колегіального розгляду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.02.2021р. справу №916/3238/20 передано на розгляд наступному складу суду: головуючий суддя Гут С.Ф., судді Мостепаненко Ю.І. , Смелянець Г.Є.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року справу № 916/3238/20 прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Гут С.Ф., судді Мостепаненко Ю.І. , Смелянець Г.Є. та підготовче засідання призначено на 11.03.2021 року.

Приймаючи до уваги перебування судді Мостепаненко Ю.І. на лікарняному з 09.03.2021 року, з метою дотримання процесуальних строків, розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області №46 від 11.03.2021р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/3238/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.03.2021 р. для розгляду справи № 916/3238/21 визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Гут С.Ф., судді Смелянець Г.Є., Степанова Л.В.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року справу № 916/3238/20 прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Гут С.Ф., судді Смелянець Г.Є., Степанова Л.В. та підготовче засідання призначено на 15.04.2021 року.

15.04.2021 року колегією суддів у складі головуючого судді Гута С.Ф., судді Смелянець Г.Є., судді Степанова Л.В., протокольно було відмовлено у задоволенні клопотання у зв`язку з недоведеністю як саме рішення суду може вплинути на їхні прова та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

З аналізу вказаної норми вбачається, що треті особи мають знаходитись з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

З цього приводу слід звернути увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 р. у справі № 910/17792/17, де зазначено наступне: «Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача».

Натомість, заява про вступ у справу № 916/3238/20 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не містить жодного обґрунтування, яким чином рішення у справі може вплинути на права такої особи.

Оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, а тому вичерпало свою дію шляхом державної реєстрації за відповідним суб`єктом речового права на користування переданої йому земельної ділянки. При цьому, положення даного рішення жодним чином не стосуються громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета», з урахуванням чого не можуть встановлювати, змінювати чи припиняти для неї будь-яких прав чи обов`язків.

Чинне законодавство не наділяє громадські організації правом на втручання у правовідносини сторін, які виникли між ними на підставі договору, зокрема і у тому випадку, коли однією із сторін є орган місцевого самоврядування, який уповноважений на прийняття рішення щодо надання у користування або власність земельної ділянки певним особам.

З огляду на те, що оскаржуваним рішеннями не вирішувалися жодні права чи обов`язки вказаної організації, задоволення позовних вимог чи відмова у їх задоволенні не призведе до жодних змін у їх правовому положенні.

Безпідставні та необгрунтовані посилання щодо здійснення ТОВ «Кредо і Ко» будівництва з порушенням норм законодавства взагалі не мають відношення до предмету спору, вказане питання не лежить в площині розгляду даної справи.

З приводу посилань у заяві на те, що дана справа має значний суспільний інтерес для жителів м. Одеси та впливає на права членів організації звертаємо увагу на постанову від 05.08.2019 року у справі № 522/18588/17, в якій Верховний Суд, надаючи оцінку доводам позивачів, які зазначали, що члени територіальної громади міста Одеси мають право реалізувати свої права на участь у вирішенні питань місцевого значення, вказав на те, що члени територіальної громади виключно в межах законодавства та визначених ним форм участі мають право реалізувати свої права на участь у вирішенні питань місцевого значення, що не дозволяє їм впливати на діяльність органів місцевого самоврядування поза межами процедур, встановлених законом, в тому числі абстрактно «вимагати належного здійснення Одеською міською радою повноважень, прийняття законних рішень.

Крім того, положеннями ч. З ст. 9 ГПК України встановлено, що інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб- порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Вказані положення також містяться у Законі України «Про судоустрій і статус суддів».

Тобто, громадська організація наділена правом у повному обсязі володіти інформацією щодо даної справи. Водночас, у неї відсутні жодні підстави для вступу у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Внаслідок прийняття судового рішення зазначена особа не буде наділена новими правами, не будуть змінені її наявні права та/або обов`язки та її не буде позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому (тобто відсутній юридичний інтерес).

Враховуючи, що у поданій громадською організацією «Волонтерський рух «Спільна мета» заяві відсутні належні обґрунтування та підстави необхідності залучення її до участі у справі, а також відсутні докази перебування з однією зі сторін, зокрема, у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

15.04.2021 року у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 11.05.2021 року.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче провадження на 25.05.2021 року.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанова Л.В. на лікарняному з 25.05.2021 року судове засідання не відбулось.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року, господарський суд призначив підготовче засідання на 10.06.2021 року о 12:30 год.

10.06.2021 року у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи до 14.06.2021 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю Кредо і Ко 27.01.2021 року було подано клопотання про залишення позову без розгляду. Як зазначає останній, позовна заява має бути залишена без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України в зв`язку з тим, що позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, 08.06.2021 року відповідачем ТОВ «Кредо і Ко» було подано клопотання щодо долучення до матеріалів справи копії Постанови Верховного Суду від 25.05.2021 року по справі №916/3638/20 за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) в інтересах держави до Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська,1), Приватного підприємства Каліпсо-2007 (65045, м. Одеса, вул. Спиридонівська, 10, н.п.15) про визнання незаконними та скасування в частині додатків до рішень, визнання недійсними договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку, також відповідач просив суд врахувати висновки Верховного суду викладені в Постанові від 25.05.2021 року по справі №916/3638/20.

У підготовчому засіданні представник Одеської міської ради підтримав клопотання відповідача ТОВ "Кредо і Ко" про залишення позову без розгляду та просив суд його задовольнити.

Представник прокуратури у підготовчому засіданні заперечував проти клопотання відповідача ТОВ "Кредо і Ко" про залишення позову без розгляду з посиланням при цьому на те, що правовідносини у даній справі не є тотожніми з правовідносинами у справі №916/3638/20.

Розглянувши клопотання ТОВ "Кредо і Ко" про залишення позову без розгляду, господарський суд дійшов до наступного.

Обґрунтовуючи підстави для самостійного звернення до суду із даним позовом, прокурор у позовній заяві та у відповіді на відзив зазначив, що він виходить саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму усунення перешкод у розпорядженні державою спірною земельною ділянкою. На думку прокурора, його звернення до суду в даних спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо повернення у володіння та розпорядження держави земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Також прокурор вказав на те, що ОМР при прийнятті оспорюваних рішень внаслідок допущених порушень розпорядилась земельною ділянкою усупереч норм чинного законодавства, а відтак діяла всупереч інтересам територіальної громади міста та, відповідно, і держави, внаслідок чого позбавила територіальну громаду права розпорядження земельною ділянкою прибережної захисної смуги. Тобто, прокурор вбачає, що міська рада не лише не здійснює такий захист, але й сама допустила порушення та є відповідачем за позовними вимогами. В даних спірних правовідносинах наявність інтересу держави прокурор віднаходить у відновленні порушеного права Українського народу у сфері земельних правовідносин. Також незаконне надання земель прибережної захисної смуги порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів, оскільки унеможливлює реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Крім того, за твердженням прокурора, у даному спорі відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, а спір належить до передбачених законом (ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України Про прокуратуру) випадків, коли прокурор може звертатися до суду як позивач. З огляду на вищевикладене, враховуючи незаконність рішення органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельною ділянкою територіальної громади міста, а отже, порушення інтересів держави, даний позов подав до суду прокурор як позивач відповідно до ст.23 Закону України Про прокуратуру та в порядку ст.53 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому прокурор надав до позовної заяви лист відповідь від КП Одеське Міське проектно виробниче бюро архітектури та містобудування від 02.10.2020 року №1989, щодо відстані від урізу води чорного моря до початку земельної ділянки та зовнішньої межі; лист від Управління державного архітерно-будівельного контролю Одеської міської ради від 07.10.2020 року №01-6/491, щодо дозвільних документів та проекту будівництва (нове будівництво адміністративної будівлі, допоміжних споруд та інфраструктури відпочинку, знесенням існуючих на ділянці будівель і споруд; лист від Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.10.2020 року №10-15-0.6-9970/2-20,стосовно земельної ділянки з кадастровим №:35:001:0028; лист від Департаменту комунальної власності від 06.10.2020 року №01-19/2294, щодо сплати орендної плати за землю; лист від КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради від 22.09.2020 року № 4337-04/126, стосовно реєстрації право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Одеса, київський район, Фонтанська дорога 151А.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру" визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, уразі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субскт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до суду мають державні органи, зокрема, прокурори, в державних або суспільних інтересах.

Участь прокурора у судовому процесі регламентовано ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Конституційний суд у своєму рішенні від 08.04.1999 № З-рп/99 наголосив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подасться позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у своїй позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах

Таким чином, наведені вище норми законів та рішення Конституційного суду, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення".

ТОВ Кредо і Ко вважає, що ні позов, ні відповідь на відзив не містять достатніх підтверджень та обґрунтувань повноважень прокурора представляти інтереси держави по цій справі.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

При цьому Позивачем в межах даної справи не надано жодних доказів щодо виконання прокурором вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини 1 статті 131 Конституції України відсилають до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону У країни "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1 ) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб4єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас у розумінні положень пункту 3 частини 1 статті 13 1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 КонституціїУкраїни).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/ 16-ц).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закон України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають зясуваннню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах,оскільки відповідно до положень статей 53, 54 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому сама лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган уповноважений здійснювати функції держави у спірни правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18).

У пунктах 45, 47, 67, 77 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 сформульовано такий правовий висновок:

"Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Ураховуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, суд першої інстанції, достеменно встановивши той факт, що наразі Прокурор не звернувся до Одеської міськради, як компетентного органу, до подання цього позову до суду, позбавивши її можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення, дійшов обґрунтованого висновку як про передчасність твердження прокурора щодо допущеної Одеською міськрадою бездіяльності у захисті інтересів держави, так і про позбавлення Прокурором Міськради права виступити позивачем за цим позовом, що, як наслідок, зумовило залишення позову Прокурора без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

З урахуванням положень частини 2 статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", колегія суддів вважає, що Департамент комунальної власності Одеської міськради, Департамент архівної справи та діловодства Одеської міськради. Департамент архітектури та містобудування Одеської міськради, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міськради як виконавчі органи є виключно підзвітними і підконтрольними Одеській міськраді, але не підпорядкованими їй органами, у зв`язку з чим не бере до уваги передчасні посилання апеляційного суду на те, що, незважаючи на наявність у матеріалах справи доказів тривалого листування, яке стосовно спірної земельної ділянки з вересня 2020 року велося Прокуратурою Одеської області зі вказаними виконавчими органами Одеської міськради і комунальними підприємствами (Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міськради, Комунальне підприємство "Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування"), підпорядкованими Міськраді, остання не здійснила заходів для захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, які Прокурор вважає порушеними, що і стало підставою для самостійного звернення Прокурора з позовом у цій справі.

Адже Прокурором не надано жодного доказу (копій листів) на підтвердження здійснення відповідного повідомлення, адресованого безпосередньо Одеській міськраді, а не її виконавчим органам або комунальним підприємствам, які є самостійними юридичними особами.

Таким чином, помилковий висновок апеляційного суду про невжиття Міськрадою заходів, спрямованих на захист інтересів держави, ґрунтується на безпідставному ототожненні обізнаності окремих виконавчих органів Одеської міськради та комунальних підприємств з обізнаністю безпосередньо Міськради про незаконне вибуття спірного майна з комунальної власності.

Схожий за змістом правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 910/1926/19, від якого (висновку) колегія суддів не вбачає жодних підстав відступати.

Водночас відповідач ТОВ "Кредо і Ко" просить суд врахувати висновки викладені у Постанові Верховного Суду по справі №916/3638/20.

Так ухвалою суду від 20.01.2021 року у справі №916/3638/20 позов Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави до Одеської міської ради, Приватного підприємства Каліпсо-2007 про визнання незаконними та скасування в частині додатків до рішень, визнання недійсними договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку залишено без розгляду.

Постановою Південно-Західного Апеляційного господарського суду від 31.03.2021 року апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 року по справі №916/3638/20 про залишення позовної заяви - скасовано.

Постановою Верховного Суду від 25.05.2021 року касаційну скаргу Приватного підприємства "Каліпсо-2007" задоволено. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 у справі № 916/3638/20 скасовано. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 у справі №916/3638/20 залишено без змін.

При цьому у Постанові Верховного Суду від 25.05.2021 року зазначено, що суд першої інстанції, достеменно встановивши той факт, що наразі Прокурор не звернувся до Одеської міськради, як компетентного органу, до подання цього позову до суду, позбавивши її можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення, дійшов обґрунтованого висновку як про передчасність твердження прокурора щодо допущеної Одеською міськрадою бездіяльності у захисті інтересів держави, так і про позбавлення Прокурором Міськради права виступити позивачем за цим позовом, що, як наслідок, зумовило залишення позову Прокурора без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Ураховуючи наведені вище висновки Верховного Суду, судом встановлено, що наразі Прокурор не звернувся до Одеської міськради, як компетентного органу, до подання цього позову до суду, позбавивши її можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Листи які надані прокурором до позову від КП Одеське Міське проектно виробниче бюро архітектури та містобудування від 02.10.2020 року №1989, щодо відстані від урізу води чорного моря до початку земельної ділянки та зовнішньої межі; лист від Управління державного архітерно-будівельного контролю Одеської міської ради від 07.10.2020 року №01-6/491, щодо дозвільних документів та проекту будівництва (нове будівництво адміністративної будівлі, допоміжних споруд та інфраструктури відпочинку, знесенням існуючих на ділянці будівель і споруд; лист від Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.10.2020 року №10-15-0.6-9970/2-20,стосовно земельної ділянки с кадастровим №:35:001:0028; лист від Департаменту комунальної власності від 06.10.2020 року №01-19/2294, щодо сплати орендної плати за землю; лист від КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради від 22.09.2020 року № 4337-04/126, стосовно реєстрації право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Одеса, київський район, Фонтанська дорога 151А, господарським судом не приймаються до уваги, оскільки прокурором не надано жодного доказу (копій листів) на підтвердження здійснення відповідного повідомлення, адресованого безпосередньо Одеській міськраді, а не її виконавчим органам або комунальним підприємствам, які є самостійними юридичними особами.

Посилання представника прокуратури на те, що правовідносини у справі №916/3638/20 не є подібними правовідносинами у данній справі, господарський суд до уваги не приймає з наступних мотивів: У Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.05.2020 року у справі №910/719/19 зазначено під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В даному випадку правове регулювання та застосування ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" у справі №916/3638/20 є подібними зі справою №916/3238/20.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо: позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обстави, позов Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави слід залишити без розгляду.

Згідно ч.ч.2, 3, 4 ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі №916/3638/20 від 25.05.2021 року.

Так, положення п.4 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір передбачають, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позов Заступника керівника Одеської обласної прокуратури суд залишає без розгляду, однак, прокурором не подано клопотання про повернення йому судового збору, у зв`язку з чим дане питання судом буде вирішуватись після подання прокурором відповідного клопотання.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову від 11.11.2020 за вх.№ 2-4049/20, в якій прокурор просить суд:

- задовольнити заяву і вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3099 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0028;

- заборонити ТОВ Кредо і Ко () та іншим особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика);

-заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним структурним підрозділам, Державній інспекції містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика);

- заборонити Одеській міській раді, ТОВ Кредо і Ко (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика);

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

Ухвалою суду від 13.11.2020 року заяву прокурора від 11.11.2020 за вх.№2-4049/20 про забезпечення позову у справі №916/3238/20 було задоволено, а саме:

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,3099 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0028.

Заборонити ТОВ Кредо і Ко () та іншим особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

Заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним структурним підрозділам, Державній інспекції містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

Заборонити Одеській міській раді, ТОВ Кредо і Ко (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ Кредо і Ко звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2020 по даній справі скасувати та відмовити позивачу в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо і Ко" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2020 у справі №916/3238/20 було задоволено частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2020 у справі №916/3238/20 в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3099 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0028; заборони іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика) скасувати.

Відмовлено в задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову по справі №916/3238/20 в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3099 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0028; заборони іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 0,3099 га, кадастровий номер :35:001:0028, розташованій за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151-А (біля концертного майданчика).

В іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2020 у справі №916/3238/20 залишено без змін.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5, 9, 10, 11 ст.145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи постановлення судом ухвали про залишення позову Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави до Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо і Ко про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним, повернення земельної ділянки без розгляду, суд дійшов до висновку щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 13.11.2020 року з урахуванням постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року.

Відповідно до п.9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ч.9 ст.. 145, ч.2 п.1 ст.185, п.п. 2 ч.1 ст.226, ст.ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Залишити без розгляду позов Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідачів Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо і Ко про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним, повернення земельної ділянки.

2.Скасувати заходи забезпечення позову від 11.11.2020 за вх..№2-4049/200 вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2020 року по справі №916/3238/20, та постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року.

У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 14.06.2021р. та згідно ч.2 ст.254, п.14 ч.1 ст.255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повну ухвалу складено 22.06.2021р.

Головуючий С.Ф. Гут

Суддя Г.Є. Смелянець

Суддя Л.В. Степанова