ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/779/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції,7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділова співдружність Південного регіону"65020, м.Одеса, вул.Сєрова,6)
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Скворцова Н.О., посвідчення № 1804 виписка з ЄДР ,

відповідача - Зеленцов О.П., адвокат;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділова співдружність Південного регіону", в якій просить суд :

Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» () знести самочинно збудовану прибудову зі сторони дворового фасаду на рівні першого поверху нежитлової будівлі літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська (колишня вул. Мельникова), 45, привівши вказану будівлю до попереднього стану відповідно до поверхового плану та експлікації на нежитлову будівлю літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45 станом на 21.10.14 з матеріалів інвентаризаційної справи № 35804, що знаходиться у КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Харківської міської ради.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» () судовий збір на користь Харківської міської ради.

Відповідно до ч.3 ст.30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини, у зв`язку з чим, даний позов подано за підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду від 15.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 06.04.2021 о 10:30 год.

Протокольною ухвалою господарського суду від 06.04.2021 року, підготовче засідання відкладено на "28 " квітня 2021 р. о 11:00 год, на підставі ч. 5 ст. 183 ГПК.

В судовому засіданні 28.04.2021 постановлено протокольну ухвалу, якою продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі на 25.05.2021 о 10:30 год.

21.05.2021року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділова співдружність Південного регіону", через канцелярію суду (вх.№11802) надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд закрити провадження по справі №922/779/21 як таку, що не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Протокольною ухвалою господарського суду від 25.05.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08 червня 2021 року о 11:00 год.

В судовому засіданні 08.06.2021 постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні на підставі ч.2 ст.216 ГПК України до 15.06.2021 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 08.06.2021р.

В судове засідання 15.06.2021 прибули представники позивача, відповідача .

Представник позивача підтримує позицію викладену в позовній заяві, просить суд її задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечують, просять суд в його задоволенні відмовити.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.06.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до договору оренди землі № б/н від 15.10.2010, що зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в Державному реєстрі земель» від 19.11.2010 за № 8 (далі - Договір оренди), орендодавець (Харківська міська рада) на підставі рішення 25 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 10.09.2008 року № 235/08 «Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надала в оренду ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» земельну ділянку (кадастровий номер: :01:023:0022), площею 0,0433 га, несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, вул. Мельникова, 45. Згідно з п. 7 Договору оренди будь-яке будівництво, реконструкція існуючих будівель на наданій у користування земельній ділянці та зміна цільового використання цієї ділянки без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, не допускається. Умовами використання земельної ділянки: земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі; цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, забороняється самовільна забудова земельної ділянки (п. 15, п. 16, п. 17 Договору оренди). Іншими умовами передачі земельної ділянки є заборона зміни цільового призначення земельної ділянки (п. 19 Договір оренди).

Згідно з Актом № 1418/20 обстеження земельної ділянки від 11.09.2020 (додаток да службової записки від 05.10.2020 № 87/20, що є підставою для перевірки благоустрою міста Харкова від 12.10.2020) Договір оренди укладено строком до 01.07.2020. Наданий до лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі зареєстровано 13.08.2020, тим самим встановлений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строк пропущено. Орендар не скористався переважним правом на укладання договору оренду землі на новий строк. Строк дії договору землі скінчився.

Відповідно до службової записки Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту від 28.01.21 № 686 право користування земельною ділянкою у м. Харкові на підставі Договору оренди до теперішнього часу не поновлено, акт приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста відсутній.

Згідно з листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 27.01.2021 № 387/0/605-21 будь-які проекти рішень з питань надання земельної ділянки у власність або користування для розміщення, здійснення будівництва, збереження зазначеного у листі об`єкта по вул. Куликівській, 45 на розгляд сесією Харківської міської ради департаментом не готувались.

В Реєстрі прав запис про припинення дії Договору оренди відсутній.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі - Правила благоустрою території міста Харкова) на підставі направлення № 30-Н від 08.10.2020 для проведення перевірки благоустрою міста Харкова (далі - перевірка), виданого начальником Інспекції з благоустрою, головними спеціалістам - інспекторами з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою (далі - інспектори з благоустрою) проведено перевірку благоустрою міста Харкова, а саме фасадів нежитлової будівлі літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45.

Підставою для перевірки стала службова записка сектору обстеження земельних ділянок Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю від 05.10.2020 № 87/20. Згідно з Актом № 1418/20 обстеження земельної ділянки від 11.09.2020 (додаток до вказаної службової записки), на підставі рішення 25 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 10.09.2008 № 235/08 ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» надано в оренду земельну ділянку площею 0,0433 га по вул. Мельникова, 45 для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі строком до 01.09.2013. Між Харківською міською радою та ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» укладено договір оренди землі від 19.11.2010 № 88. На підставі рішення 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 № 1914/15 ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» поновлено договір оренди землі від 19.11.2010 № 88 загальною площею 0,0433 га по вул. Мельникова, 45 для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі строком до 01.07.2020. Додаткові відомості: конфігурація нежитлової будівлі літ. «А-5» не відповідає технічним паспортам на громадський будинок від 21.10.2014, виготовлених комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», внаслідок влаштування прибудови. Договір від 19.11.2010 № 088 укладено строком до 01.07.2020.

Як вказує позивач у позові, наданий лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі зареєстровано 13.08.2020, тим самим встановлений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строк пропущено. Орендар не скористався переважним правом на укладання договору оренду землі на новий строк. Строк дії договору оренди землі скінчився.

За результатами здійснення заходів самоврядного контролю у сфері благоустрою інспекторами з благоустрою встановлено факт порушення Правил благоустрою території міста Харкова, а саме: здійснення реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45 (колишня вул. Мельникова) шляхом будівництва прибудови зі сторони дворового фасаду на рівні першого поверху вказаної будівлі без декларативно-дозвільних документів.

В Реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України (https: https://dabi.gov.ua/) інформація про проведення будівельних робіт за вищевказаною адресою відсутня.

Інспекторами з благоустрою складено Акт перевірки благоустрою міста Харкова № 30-А від 12.10.2020 про порушення п. 1 ч. 1 ст. 16 (на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом), п. 1 (підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію), п. 2 (утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини) ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1. (на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом), п. 6.3.1. (роботи по ремонту, реконструкції, реставрації фасадів об`єктів архітектури виконуються відповідно до паспорту опорядження фасаду, погодженого головним архітектором міста Харкова, а якщо об`єкт архітектури є пам`яткою культурної спадщини, - додатково погодженого відповідним органом охорони культурної спадщини) Правил благоустрою території міста Харкова та видано Припис із вимогою про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій міста Харкова № 30-П від 12.10.2020. Вимогу цього припису не виконано.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Реєстр прав):

- земельна ділянка (кадастровий номер: :01:023:0022), площею 0, 0433 га, цільове призначення: землі житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, знаходиться у комунальній власності та надана в оренду ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» на підставі договору оренди землі, № б/н від 15.10.2010, договір зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в Державному реєстрі земель» від 19.11.2010 року за № 8, строк дії до 01.07.2020 з правом пролонгації;

- нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-7, 23, 1-пов. № 1-6, 2-пов. № 1-6, 3-пов. № 1-4, 4-пов. № 1-7, 5-пов. № 1-5, мансардного пов. № 1,2 в літ. «А-5», загальною площею 709,3 кв.м, належать ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» (), на підставі договору купівлі - продажу, р./№ 91 від 12.09.2007;

- нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го поверху, 2-го поверху, 3-го поверху, 4-го поверху, 5-го поверху, мансарда в літ. «А-5», (додаткові відомості: нежитлові приміщення цокольного поверху № 8-22, 1-го поверху № 7-14, 2-го поверху № 7-12, 3-го поверху № 5-14, 4-го поверху № 8-19, 5-го поверху № 6-20, мансард.пов. № 3-8, загальною площею 1330,8 кв.м в літ. «А-5»), належать ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» (), на підставі договору купівлі-продажу, р./№ 294 від 15.11.2007.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відповідачем є суб`єктом господарювання ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» (далі - ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ») (код ЄРДПОУ: 33915759;місцезнаходження: Україна, 65020, Одеська обл., м. Одеса, вул. Серова, буд. 6).

Листом комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (далі - КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації») від 27.01.2021 № 715/01108/21 отримано з матеріалів інвентаризаційної справи № 35804 на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45 копії наявних у справі поверхових планів та експлікації на нежитлову будівлю літ. «А-5» станом на 21.10.2014. Згідно з цими документами нежитлова будівля літ. «А-5» складається із: цокольного (258, 3 кв.м), першого (279,3 кв.м), другого (298,7 кв.м), третього (292,6 кв.м), четвертого (285,3 кв.м), п`ятого (307,2 кв.м), мансардного (318,7 кв.м) поверхів. Загальна площа приміщень становить 2040,1 кв.м. Жодних прибудов на рівні першого поверху не заінвентаризовано.

Зважаючи на те, що земельна ділянка на якій розміщена нежитлова будівля літ. «А-5» перебуває у комунальній власності, то здійснення будь-яких будівельних робіт на ній є порушенням права власності територіальної громади міста Харкова на землю. Окрім цього, самочинне будівництво шляхом реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-5» без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту ставить під загрозу надійність і безпечність експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45.

У зв`язку з викладеним, з метою захисту порушених прав територіальної громади - власника земельної ділянки - Харківська міська рада звернулась з цим позовом до суб`єкта господарювання ТОВ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» до Господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Вирішуючи спір, суд зважає, що правовідносини з приводу кваліфікації нерухомого майна як об`єкта самочинного будівництва унормовані, насамперед, приписами ст. 376 Цивільного кодексу України.

Так, за визначенням ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Зі змісту наведеної норми закону витікає, що під об`єктом самочинного будівництва законодавцем розуміється нерухоме майно, котре відповідає хоча б одній з таких кваліфікуючих ознак: 1) об`єкт розміщений на земельній ділянці, яка не була відведена під мету будівництва; 2) об`єкт зведений без документа з приводу дозволу на виконання будівельних робіт; 3) об`єкт споруджений без належно затвердженого проекту; 4) наявні істотні порушення будівельних норм і правил.

Так, за правилом ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Передбачена законом добровільність виконання припису одночасно означає і обізнаність особи з обов`язком вчинити певне діяння, і відмову особи від виконання рішення владного суб`єкта.

За загальним правилом обізнаність настає у разі фізичного отримання особою припису органу державного архітектурно-будівельного контролю.

У виключному випадку стан обізнаності може настати і у силу дії спеціального правила за подією направлення владним суб`єктом належно оформленої поштової кореспонденції на адресу суб`єкта права за місцезнаходженням (за місцем реєстрації постійного мешкання чи тимчасового перебування) і повернення такої кореспонденції без вручення.

У спірних правовідносинах відповідач припису органу державного архітектурно-будівельного контролю не виконав.

Але зведення прибудови до будинку було проведено відповідачем без оформлення будь-яких документів взагалі, що якраз і є явним, очевидним та грубим порушенням як вимог ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині попереднього отримання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, так і порушенням вимог ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині попереднього подання повідомлення про початок будівельних робіт.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що обов`язковими передумовами для спонукання особи до фізичного знищення об`єкту самочинного будівництва у примусовому порядку є: 1) факт порушення прав інших учасників суспільних відносин (котрий має місце у разі явного, очевидного та грубого (тобто суттєвого) порушення будівельних норм і правил); 2) факт обізнаності особи з рішенням владного суб`єкта (котрий автоматично має місце у разі явного, очевидного та грубого (тобто суттєвого) порушення будівельних норм і правил); 3) факт відмови особи від виконання рішення владного суб`єкта.

У спірних правовідносинах судом виявлено одночасне існування усіх трьох ознак відносно епізоду прибудови .

При дослідженні матеріалів справи , судом встановлено, що земельна ділянка за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45 належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Харкова, і на підставі Договору оренди була надана ТОВ "ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ" для експлуатації та обслуговування будівель і споруд строком до 01.07.2020. Відповідач не скористався переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк. Новий договір оренди стосовно зазначеної земельної ділянки не укладався.

Отже, реконструкція нежитлової будівлі літ. "А-5" шляхом будівництва прибудови, під час дії Договору оренди, або після не поновлення його, здійснено ТОВ "ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ" з порушенням земельного законодавства та Договору оренди.

Харківська міська рада відповідно до ст. 19 ЦК України має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Отже, Харківська міська рада застосувала неюрисдикційну форму захисту порушеного права власності, реалізовуючи право на самозахист цивільних прав, шляхом здійснення законодавчо визначеного повноваження щодо самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів і встановила факт реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45 (колишня вул. Мельникова) шляхом будівництва прибудови зі сторони дворового фасаду на рівні першого поверху вказаної будівлі на земельній ділянці комунальної власності, за відсутності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту.

Щодо клопотання відповідача викладеного у відзиві на позовну заяву про закриття провадження у справі на підставі ст.231 ГПК України .

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. З Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У п. 1 ч. 2 ст. 55 ГК України зазначено, що суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.07.2019 у справі № 917/375/18 сформувала таку правову позицію. За ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності

на майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво або за її рахунок. Таким чином, орган місцевого самоврядування, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, наділений повноваженнями звернутися до суду за захистом своїх порушених прав як власник земельної ділянки, тобто за захистом майнових прав у межах приватноправових відносин. Спір між власником земельної ділянки (в тому числі органом місцевого самоврядування) щодо захисту майнового права на цю земельну ділянку та особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на цій земельній ділянці, підлягає розгляду за правилами господарського або цивільного судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору (п. 6.28 - 6.30 постанови).

В постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24.06.2020 року у справі № 910/27779/14 зазначено, що позов про знесення об`єкта самочинного будівництва Міськрада аргументувала не реалізацією передбачених законами України повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, а необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку, що підтверджує приватноправовий характер спірних правовідносин (п. 38 постанови).

Вказаної правової позиції Велика Палата Верховного Суду дотримувалася під час розгляду інших типових справ, зокрема в постанові від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13 (п. 6.17 постанови), в постанові від 23.06.2020 року у справі № 680/214/16-ц (п. 37 - п. 40 постанови) та ін.

При визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, суб`єктивний склад сторін, однією з яких у спорі є здебільшого фізична особа; по-друге, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства) (п. 58 постанови Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24.06.2020 року у справі № 910/27779/14).

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 688/2940/16-ц).

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 2270,0грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» (65020, м. Одеса, вул.Сєрова,6,) знести самочинно збудовану прибудову зі сторони дворового фасаду на рівні першого поверху нежитлової будівлі літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська (колишня вул. Мельникова), 45 , привівши вказану будівлю до попереднього стану відповідно до поверхового плану та експлікації на нежитлову будівлю літ. «А-5» за адресою: м. Харків, вул. Куликівська, 45 станом на 21.10.14 з матеріалів інвентаризаційної справи № 35804, що знаходиться у КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Харківської міської ради.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» (65020, м. Одеса, вул.Сєрова,6,) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції,7, ) - 2270,0грн. судового збору .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції,7, ).

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІЛОВА СПІВДРУЖНІСТЬ ПІВДЕННОГО РЕГІОНУ» (65020, м. Одеса, вул.Сєрова,6,).

Повне рішення складено "23" червня 2021 р.

Суддя О.О. Присяжнюк