ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4222/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021року у справі №904/4222/20 (суддя Ніколенко М.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 75 778,20 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 3 595,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із позовом про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 75 778,20 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 3595,68 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 року у справі № 904/4222/20 позов задоволено.

Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 75 778,20 грн., збір за зберігання вантажів у розмірі 3 595,68 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 року по справі № 904/4222/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належну правову оцінку тому факту, що позивачем не було надано належних доказів затримки вагонів на підходах до станції Інгулець (на станціях Канцерівка, Новоблочна, Бешкетове та Кривий Ріг - головний) з вини відповідача.

Апелянт вважає, що позивачем не було надано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець (на станціях Канцерівка, Новоблочна, Бешкетове та Кривий Ріг - головний) за період з 03.02.2020 р. по 08.02.2020 р., а акти загальної форми ГУ -23 містять інформацію лише про час закінчення затримки, а акти з початком затримки, позивач не надав.

Надані позивачем на підтвердження затримання вагонів на підходах до станції призначення витяги з журналу обліку залишених поїздів не є належними доказами, оскільки наказів про затримку, позивач також не надав суду.

Акти загальної форми, на які посилається позивач, були складені на час закінчення затримки вагонів, а актів, які б свідчили про початок затримки вагонів, позивачем не надано, а тому нарахування плати за користування вагонами за час їх затримки на станції Канцерівка, Бешкетове є безпідставним.

Крім того, апелянт вважає, що оскільки у Книзі повідомлень відсутня підпис працівника ПРАТ «ІНГЗК», яка б засвідчувала факт повідомлення відповідача про прибуття вагонів, то відповідач звільняється від плати за користування вагонами за час затримки на станції Інгулець.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 р. у справі № 904/4222/20 та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021року у справі №904/4222/20 колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач), суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г. в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 визначено для розгляду справи №904/4222/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 02.06.2014 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" (надалі - договір). Цим договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів (далі - договір).

Відповідно до п. 4 договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

У лютому 2020 року за залізничними накладними (т. 1 а.с. 137 - 227, том 2 а.с. 1 - 84) залізницею прийнято до перевезення на адресу відповідача порожні власні вагони.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами (надалі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 11 від 03.02.2020, № 113 від 08.02.2020, № 16 від 04.02.2020 та № 83 від 06.02.2020 через зайнятість колій станції призначення Інгулець у зв`язку з неприйняттям вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію.

Пунктом 9 III Правил встановлено, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Так, наказ № 11 від 03.02.2020 був записаний в Журнал обліку залишених поїздів (том 1, а.с. 61 63). Такий наказ містить усі реквізити, визначені додатком 4 Правил, зокрема, підпис посадової особи.

За фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станціями затримки Канцерівка, Новоблочна, Бешкетове, Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому п. 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 1 від 03.02.2020 (початок затримки), № 1 від 06.02.2020, № 1 від 08.02.2020, № 3 від 05.02.2020, № 1 від 06.02.2020, № 5 від 06.02.2020.

На виконання абз.4 п.10 розділу ІІІ Правил, відповідні повідомлення про затримку вагонів вручено станцією призначення представникам відповідача на протязі двох годин після його отримання.

Факт скупчення вагонів на станції призначення Інгулець з вини ПрАТ "Інгулецький ГЗК" під час видачі наказів № 11 від 03.02.2020, № 113 від 08.02.2020, № 16 від 04.02.2020 та № 83 від 06.02.2020 підтверджений актами загальної форми ГУ-23 (том 1 а.с. 81 - 130).

Крім того, з вини відповідача на станції Інгулець відповідно до актів загальної форми № 375 від 08.02.2020, № 383 від 08.02.2020, № 355 від 06.02.2020, № 364 від 07.02.2020 простоювали вагони. Загальний час затримки склав 27 год. 30 хв.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 07029044, 08029046, 09029048, 09029049, 09029052, 09029051, 09029054, 10029052, 10029068 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 № 108029008, 19029009.

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки працівниками ПрАТ "Інгулецький ГЗК" було підписано із запереченнями: З нарахованою сумою не згодні, так як на ПрАТ "Інгулецький ГЗК" відсутня можливість приймання порожняку через відсутність вільних колій.

В пункті 5 договору зазначено, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "Інгулецький ГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф.ГУ-2.

Тож, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу вагонів, відповідач повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

Внаслідок того, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Інгулець від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Інгулецький ГЗК". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини комбінату була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 75778,20 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 3595,68 грн., позивач Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", посилався на те, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Інгулець від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Інгулецький ГЗК". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини комбінату була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що затримка вагону, а також всі витрати що були понесені залізницею у зв`язку із вжиттям заходів до збереження вантажу, сталися з вини Відповідача і повинні бути ним відшкодовані.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюється Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Правилами перевезення вантажів, що на підставі цього Статуту затверджені наказом Міністерства транспорту України.

Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Пунктом 6.1 Правил експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що при виконанні функцій відправника (одержувача) оператори сплачують залізницям плату за перевезення вантажів у власних вантажних вагонах за перевезення цих вагонів у порожньому стані та інші платежі, які виникають у процесі перевезень, згідно з тарифами, що діють на залізничному транспорті, із застосуванням чинних коефіцієнтів.

Як зазначено у п.11 оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 №01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній. Така сама правова позиція викладені в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 08.10.2018 у справі № 904/8012/17.

Відповідно до пункту 12 Правил користування вагонами та контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

В пункті 14 договору зазначено, що власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації - нормативним відомчим документом Укрзалізниці, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. У пункті 16.3 Правил технічної експлуатації зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції.

Технічно-розпорядчий акт - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки.

Згідно зі статтею 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12 години наступного дня.

Так, позивачем надано докази повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", які зареєстровані у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Додатково слід звернути увагу, що при прибутті на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" спірних вагонів залізницею були складені повідомлення про затримку вагонів, які були вручені представникам відповідача. Разом з тим, відповідач зазначив про неможливість приймання вагонів, що надійшли.

Згідно з пунктом 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ст. 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у випадку:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Згідно з ч.1 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14, вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтвердили відсутність його вини у затримці вагонів. Відповідно до матеріалів справи, затримка вагонів на станції Інгулець мала місце з вини вантажоодержувача, яким несвоєчасно забирались вагони на свою під`їзду колію, що призвело до скупченості вагонів на станції.

При цьому, доводи апелянта про те, що позивачем не надано копії наказу про затримку вагонів № 11 від 03.02.2020 р. на станції Канцерівка, а замість нього до матеріалів справи долучено витяг з Журналу обліку залишених поїздів по Запорізькій дирекції, є необгрунтованими з огляду на наступне.

Порядок затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника передбачено у п.п. 9-10 Правил користування вагонами і контейнерами. З цього приводу залізниця видає наказ, станція, на якій були затримані вагони, складає Акт про затримку вагонів форми 23-а та Повідомлення про затримку вагонів.

Всі зазначені документи Позивачем були складені, до відома Відповідача доведені, про що свідчить підпис його представника на Повідомленні.

Той факт, що наказ № 11 від 03.02.2020 р. виготовлений не на окремому аркуші, а записаний в Журнал, не означає його недійсності. Як видно з витягу з Журналу обліку залишених поїздів по Запорізькій дирекції, він складається з шести колонок. Колонки 1-3 містять інформацію про номер, дату та час видання наказу. В колонці 4 відображено зміст наказу, а саме: вказівка про необхідність затримати вагони, номер та індекс поїзда, номери вагонів, та код вантажу, найменування станції затримки, найменування причина затримки. В колонці 5 зазначено посаду, прізвище та власноручний підпис посадової особи, яка видала цей наказ.

Таким чином, запис в Журналі у повній мірі відповідає всім вимогам до наказу про затримку вагонів на підходах до станції призначення і містить всю необхідну інформацію.

Щодо доводів апелянта про підписання наказів неповноважними особами,колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. З Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, затвердженої наказом від 08.02.20211 № 75/Н, на підставі одержаної інформації та наявної кількості вагонів на підходах до станції призначення дирекцією залізничних перевезень видається наказ про затримку вагонів з вини вантажовласника за формою, наведеною в Додатку № 4 до пункту 9 Правил користування вагонами.

Наказ про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення видається і підписується заступником начальника залізниці- начальником дирекції залізничних перевезень.

У випадках відсутності на робочому місці начальника дирекції залізничних перевезень та у неробочий час обов`язки щодо видачі та підписання наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення покладаються на заступників начальників дирекцій залізничних перевезень, начальників відділів перевезень дирекцій, чергових по дирекціях.

Таким чином, всі накази про затримку спірних вагонів були видані повноважними особами Позивача, що підтверджується копією наказу від 08.02.2011 № 75/Н та затвердженої ним Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці.

Доводи апелянта про те, що його не було повідомлено про прибутятт вагонів, є неспроможними з огляду на наступне.

Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 № 644, передбачено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів) (п.1 Правил видачі вантажів).

Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення.

Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у Книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Порядок і терміни повідомлення про подачу вагонів на під`їзні колії передбачаються в договорах про експлуатацію під`їзних колій (договорах про подачу та забирання вагонів) (п. 2 Правил видачі вантажів).

Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, то одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення (п.4 Правил видачі вантажів).

Таким чином, Правилами видачі вантажів передбачено два види повідомлень: повідомлення про прибуття вантажу на станцію призначення, та повідомлення про час подачі вагонів під вивантаження.

Повідомлення про прибуття вантажу на станцію призначення здійснюється в електронній формі, про що робиться запис в графі 46 залізничної накладної «Відмітки залізниці». Представник Відповідача підтверджує отримання цього повідомлення шляхом накладення в цій же графі свого електронного цифрового підпису з зазначення свого прізвища, ім`я та по-батькові, а також дати та часу отримання повідомлення.

Отже, повідомлення про прибуття вантажу було здійснено у електронному вигляді, тому підстави для звільнення Відповідача від внесення плати за користування вагонами, оскільки залізниця не повідомила його про прибуття вантажу, відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 року у справі № 904/4222/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.06.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.Г.Іванов

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, 04.01.2021 копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2021 у справі №904/4222/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро; Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область.