РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2021справа №910/19626/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19626/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Солар» (73000, м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18; ідентифікаційний код 41844384)

до державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код 43068454)

про стягнення 7 681 846,11 грн.,

за участю представників:

позивача - Лободи Г.Ю.( довіреність від 02.11.2020 №б/н);

відповідача - Прокопіва Н.М. (довіреність від 31.12.2020 №51-Д).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика Солар» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - Підприємство): 6 330 035,71 грн. основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору купівлі-продажу електричної енергії від 22.10.2019 №849/01 (далі - Договір); 48 948,74 грн. втрат від інфляції; 322 423,80 грн. пені; 443 102,50 грн. штрафу та 85 083,61 грн. 3% річних, а всього 7 229 594,36 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 22.10.2019 Товариством (виробник) та Підприємством (покупець) укладено Договір, відповідно до якого виробник за «зеленим» тарифом продає електричну енергію, а покупець купує всю відпущену електричну енергію та здійснює її оплату відповідно до умов Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 №641, або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 №2804 (далі - Порядок);

- 31.03.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 982/01/20 до Договору, якою в преамбулі Договору слова «виробник за «зеленим» тарифом» замінили словами «продавець» за «зеленим» тарифом» та виклали статті 1-7 Договору в новій редакції;

- відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договору продавець за «зеленим» тарифом продає покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за зеленим тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені НКРЕКП, у національній валюті України; обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих покупцю адміністратором комерційного обліку, відповідно до глави 7 Порядку; розрахунок за куплену покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ;

- згідно з пунктом 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором (НКРЕКП) розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів; у разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу; покупець зобов`язаний здійснювати оплату кожного розрахункового місяця за куплену електричну енергію у продавця у три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний - протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу);

- 29.04.2020 НКРЕКП затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Підприємству у березні 2020 року, що складає 2 568 247 721,39 грн. (без ПДВ); 27.05.2020 у квітні - 4 944 046 105,48 грн. (без ПДВ); 24.06.2020 у травні - 4 337 390 779,22 грн. (без ПДВ); 22.07.2020 у червні - 4 246 519 382,97 грн. (без ПДВ); 19.08.2020 у липні - 4 634 530 383,78 грн. (без ПДВ);

- Товариство направляло відповідачу електронними листами акти купівлі-продажу електроенергії: 13.04.2020 за березень обсягом 204 603 кВт*год на загальну суму 1 057 617,46 грн. з ПДВ; 06.05.2020 за квітень обсягом 298 971 кВт*год на загальну суму 1 662 804,95 грн. з ПДВ; 05.06.2020 за травень обсягом 249 852 кВт*год на загальну суму 1 389 616,86 грн. з ПДВ; 06.07.2020 за червень обсягом 254 562 кВт*год на загальну суму 1 415 812,75 грн. з ПДВ; 07.08.2020 за липень обсягом 263 463 кВт*год на загальну суму 1 554 315,78 грн. з ПДВ;

- відповідач не виконав грошове зобов`язання за Договором у повному обсязі, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в частині оплати поставленої позивачем електроенергії у період з 01.03.2020 по 31.07.2020 включно, а саме: за березень - на суму 563 958,88 грн. з ПДВ; за квітень - на суму 1 585 341,75 грн. з ПДВ; за травень - на суму 1 321 000,43 грн. з ПДВ; за червень - на суму 1 357 787,38 грн. з ПДВ; за липень - на суму 1 501 947,27 грн. з ПДВ, а всього 6 330 035,71 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаними сторонами актами купівлі-продажу електроенергії за Договором: від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 30.06.2020, від 31.07.2020 та актом звірки розрахунків від 30.09.2020;

- за прострочення виконання зобов`язань за Договором позивачем нараховано 48 948,74 грн. втрат від інфляції; 322 423,80 грн. пені; 443 102,50 грн. штрафу та 85 083,61 грн. 3% річних.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Підприємство 11.01.2021 подало суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог, оскільки: позивачем не підтверджено факт настання строку остаточної оплати спірних періодів відповідно до положень пункту 10.4 Порядку; позивачем не доведено дату отримання відповідачем актів купівлі-продажу, підписаних Товариством; джерелом надходження грошових коштів для продавців електричної енергії за «зеленим» тарифом є платежі, пов`язані з оплатою приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Компанія) послуг Підприємства, проте Компанією не було здійснено розрахунків в повному обсязі, що і унеможливлює здійснення Підприємцем розрахунків з виробником електроенергії; вимоги продавця «зеленим» тарифом про стягнення штрафних санкцій, 3 % річних за прострочення оплати електричної енергії не пов`язані із компенсацією збитків, а спрямовані виключно на додаткове збагачення за рахунок неустойки.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.01.2021.

13.01.2021 відповідач подав суду клопотання про зменшення розміру неустойки, в якому просив суд у разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог зменшити розмір неустойки до 1 грн.

У підготовчому засіданні 25.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі та оголошено перерву до 22.02.2021.

Позивач 22.02.2021 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що доводи, викладені у відзиві спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати заборгованості і жодним чином не вказують неможливість виникнення у відповідача зобов`язань з оплати купленої електричної енергії за Договором.

У підготовчому засіданні 22.02.2021 оголошено перерву на 22.03.2021.

03.03.2021 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких фактично виклав доводи відзиву на позов.

У підготовчому засіданні 22.03.2021 оголошено перерву на 26.04.2021.

Судом у підготовчому засіданні 26.04.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій Товариство просить суд стягнути з Підприємства на користь Товариства: 6 330 035,71 грн. основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами Договору; 358 159,31 грн. втрат від інфляції; 411 544,45 грн. пені; 443 102,50 грн. штрафу та 139 004,14 грн. 3% річних, а всього 7 681 846,11 грн.

У підготовчому засіданні 26.04.2021 оголошено перерву на 07.06.2021.

04.06.2021 відповідач подав суду письмові пояснення щодо заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, в яких зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, зокрема, нарахуванням пені, 3 % річних, штрафу та втрат від інфляції, а також вказує, що наведений позивачем розрахунок позовних вимог є арифметично неправильним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 29.06.2021 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та частково заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 29.06.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

22.10.2019 Товариством (продавець за «зеленим» тарифом) та Підприємством (гарантований покупець) укладено Договір, за умовами якого (з урахуванням додаткової угоди від 31.03.2020 № 982/01/20 до Договору):

- продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець - купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору та законодавства України, у тому числі Порядку або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 №2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами) (пункт 1.1 Договору);

- купівля-продаж електричної енергії за Договором здійснюється за умови членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця (пункт 2.2 Договору);

- продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець - купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючи одиниць продавця за «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу (пункт 2.3 Договору);

- продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором (НКРЕКП), у національній валюті України (пункт 2.4 Договору);

- обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку, відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами (пункт 3.1 Договору);

- розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (пункт 3.2 Договору);

- оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами (пункт 3.3 Договору);

- продавець за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 Договору (пункт 4.1 Договору);

- гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію; нараховувати плату за відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за «зеленим» тарифом відповідно до положень глави 9 Порядку (пункт 4.5 Договору);

- гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за «зеленим» тарифом, що визначений у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами; гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1 % від не оплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати; з гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати; сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за «зеленим» тарифом (пункт 4.6 Договору).

Згідно з пунктом 10.4 Порядку (зі змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2802) після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором (НКРЕКП) розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Товариством та Підприємством було підписано акти купівлі-продажу електроенергії: за березень 2020 року від 31.03.2020 на загальну суму 1 057 617,46 грн. з ПДВ; за квітень 2020 року від 30.04.2020 на загальну суму 1 662 804,95 грн. з ПДВ; за травень 2020 року від 31.05.2020 на загальну суму 1 389 616,86 грн. з ПДВ; за червень 2020 року від 30.06.2020 на загальну суму 1 415 812,75 грн. з ПДВ та за липень 2020 року від 31.07.2020 на загальну суму 1 554 315,78 грн. з ПДВ.

Зазначені акти підписані без зауважень представниками обох сторін та скріплені печатками цих юридичних осіб.

Разом із тим, НКРЕКП постановами від 29.04.2020 № 902, від 27.05.2020 № 995, від 24.06.2020 № 1211, від 22.07.2020 № 1435 та від 19.08.2020 № 1600 затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої відповідачу у березні - липні 2020 року.

Так, згідно з наведеними постановам НКРЕКП розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Підприємству: у березні 2020 року становить 2 568 247 721,39 грн. (без ПДВ), у квітні 2020 року - 4 944 046 105,48 грн. (без ПДВ)., у травні 2020 року - 4 337 390 779,22 грн. (без ПДВ)., у червні 2020 року - 4 246 519 382,97 грн. (без ПДВ), у липні 2020 року - 4 634 530 383,78 грн. (без ПДВ).

Підприємство здійснило оплату придбаної у позивача електричної енергії за вказані періоди не в повному обсязі, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед Товариством у загальній сумі 6 330 035,71 грн., а саме: 563 958,88 грн. за березень 2020 року; 1 585 341,75 грн. за квітень 2020 року; 1 321 000,43 грн. за травень 2020 року; 1 357 787,38 грн. за червень 2020 року та 1 501 947,27 грн. за липень 2020 року.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з частиною першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (частина перша статті 617 ЦК України).

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

ВИСНОВКИ

Як встановлено судом, на підставі Договору протягом березня - липня 2020 року Підприємство придбало у Товариства електричну енергію на загальну суму 7 080 167,80 грн., що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками цих юридичних осіб.

Водночас, відповідач здійснив оплату придбаної у вказаний період електроенергії лише частково, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед Товариством у сумі 6 330 035,71 грн. Підприємство доказів оплати вказаної суми заборгованості суду не подало.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що матеріалами справи не підтверджено факту настання строку остаточної оплати спірних періодів відповідно до положень пункту 10.4 Порядку, оскільки позивачем не доведено дати отримання Підприємством актів купівлі-продажу, підписаних Товариством.

Суд відхиляє наведені заперечення з огляду на те, що в підписаних обома сторонами актах купівлі-продажу електроенергії зазначена конкретна дата їх складання та підписання, яка у всіх спірних періодах передує даті затвердження регулятором (НКРЕКП) розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. За вказаних обставин позивачем належними доказами підтверджено дату виникнення зобов`язання відповідача з остаточної оплати вартості електричної енергії.

У відзиві на позов Підприємство також вказувало на те, що ним було здійснено платежі на користь позивача за електроенергію, продану у спірних періодах, на загальну суму 750 132,09 грн. Разом із тим, судом встановлено, що вказані платежі були враховані Товариством під час розрахунку суми боргу.

Окрім того, за твердженням відповідача, оплата вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом залежить від надходження коштів від Компанії, яка неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання.

Проте суд зазначає, що за умовами Договору саме відповідач взяв на себе зобов`язання купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору та законодавства України, у тому числі Порядку.

Посилання Підприємства на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим» тарифом, отриманої в період з березня по липень 2020 року.

Суд також відхиляє заперечення відповідача стосовно того, що виконання грошових зобов`язань Підприємства перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 01.08.2020, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Разом з тим, наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Підприємства перед позивачем, ніж передбачено Договором та Порядком.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6 330 035,71 грн. основного боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім основної суми боргу, Товариство просило стягнути з відповідача 139 004,14 грн. 3% річних, 358 159,31 грн. втрат від інфляції, 411 544,45 грн. пені та 443 102,50 грн. штрафу.

З урахуванням встановлених судом обставин та положень пункту 10.4 Порядку відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок з позивачем за відпущену електричну енергію: за березень 2020 року - до 04.05.2020 включно; за квітень 2020 року - до 29.05.2020 включно; за травень 2020 року - до 26.06.2020 включно; за червень 2020 року - до 24.07.2020 включно; за липень 2020 - до 21.08.2020 включно.

3% річних та втрати від інфляції Товариство нараховує за такі періоди:

- з 05.05.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 563 958,88 грн. заборгованості за березень 2020 року) сума 3% річних становить 15 296,42 грн., а втрат від інфляції - 31 087,69 грн.;

- з 01.06.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 585 341,75 грн. заборгованості за квітень 2020 року) сума 3% річних становить 39 481,52 грн., а втрат від інфляції - 84 051,64 грн.;

- з 30.06.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 321 000,43 грн. заборгованості за травень 2020 року) сума 3% річних становить 29 749,65 грн., а втрат від інфляції - 70 036,79 грн.;

- з 27.07.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 357 787,38 грн. заборгованості за червень 2020 року) сума 3% річних становить 27 564,94 грн., а втрат від інфляції - 80 617,59 грн.;

- з 25.08.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 501 947,27 грн. заборгованості за липень 2020 року) сума 3% річних становить 26 911,60 грн., а втрат від інфляції - 92 365,60 грн.

Судом здійснено перевірку розрахованих позивачем сум 3% річних та втрат від інфляції, а також періодів їх нарахування, і встановлено, що періоди визначені правильно (в межах періодів прострочення оплат), однак відповідні суми розраховані неправильно.

Так, за перерахунком суду суми 3% річних та втрат від інфляції становлять:

- з 05.05.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 563 958,88 грн. заборгованості за березень 2020 року) - 15 312,25 грн. 3% річних та 43 018,96 грн. втрат від інфляції;

- з 01.06.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 585 341,75 грн. заборгованості за квітень 2020 року) - 39 535,64 грн. 3% річних та 115 826,87 грн. втрат від інфляції;

- з 30.06.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 321 000,43 грн. заборгованості за травень 2020 року) - 29 803,35 грн. 3% річних та 93 684,42 грн. втрат від інфляції;

- з 27.07.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 357 787,38 грн. заборгованості за червень 2020 року) - 27 628,37 грн. 3% річних та 105 070,48 грн. втрат від інфляції;

- з 25.08.2020 по 31.03.2021 (нарахованих на 1 501 947,27 грн. заборгованості за липень 2020 року) - 26 991,54 грн. 3% річних та 119 468,92 грн. втрат від інфляції;

а всього 139 271,15 грн. 3% річних та 477 069,65 грн. втрат від інфляції.

З урахуванням положень частини другої статті 237 ГПК України, відповідно до якої при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, стягненню з Підприємства на користь Товариства підлягає 139 004,14 грн. 3% річних та 358 159,31 грн. втрат від інфляції згідно з розрахунком позивача.

Пеню Товариство нараховує за такі періоди:

- з 05.05.2020 по 04.11.2020 (нарахованої на 563 958,88 грн. заборгованості за березень 2020 року), яка становить 36 757,76 грн.;

- з 01.06.2020 по 30.11.2020 (нарахованої на 1 585 341,75 грн. заборгованості за квітень 2020 року), яка становить 102 764,89 грн.;

- з 30.06.2020 по 29.12.2020 (нарахованої на 1 321 000,43 грн. заборгованості за травень 2020 року), яка становить 85 629,78 грн.;

- з 27.07.2020 по 26.01.2021 (нарахованої на 1 357 787,38 грн. заборгованості за червень 2020 року), яка становить 88 497,98 грн.;

- з 25.08.2020 по 24.02.2021 (нарахованої на 1 501 947,27 грн. заборгованості за липень 2020 року), яка становить 97 894,04 грн.

Враховуючи положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, а також встановлені судом строки для виконання відповідачем зобов`язань з оплати електричної енергії, придбаної ним у Товариства протягом березня - липня 2020 року, суд дійшов висновку про те, що позивачем неправильно визначено дати припинення нарахування пені за квітень-липень 2020 року. Так, пеня за прострочення оплати за квітень 2020 року може нараховуватися до 29.11.2020, за травень 2020 року - до 26.12.2020, за червень 2020 року - до 24.01.2021 року, за липень 2020 року - до 21.02.2021.

З урахуванням наведеного, судом здійснено перерахунок пені за такі періоди:

- з 05.05.2020 по 04.11.2020 (нарахованої 563 958,88 грн. заборгованості за березень 2020 року) сума пені становить 36 364,56 грн.;

- з 01.06.2020 по 29.11.2020 (нарахованої на 1 585 341,75 грн. заборгованості за квітень 2020 року) сума пені становить 96 506,60 грн.;

- з 30.06.2020 по 26.12.2020 (нарахованої на 1 321 000,43 грн. заборгованості за травень 2020 року) сума пені становить 77 960,68 грн.;

- з 27.07.2020 по 24.01.2021 (нарахованої на 1 357 787,38 грн. заборгованості за червень 2020 року) сума пені становить 81 051,34 грн.;

- з 25.08.2020 по 21.02.2021 (нарахованої на 1 501 947,27 грн. заборгованості за липень 2020 року) сума пені становить 89 202,11 грн.;

Отже, загальна сума пені за розрахунком суду становить 381 085,29 грн.; позовні вимоги в частині стягнення вказаної суми пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню; у стягненні ж 30 459,16 грн. пені слід відмовити.

Судом також перевірено розрахунок позивачем суми штрафу (7%), нарахованого на підставі пункту 4.6 Договору на відповідні суми заборгованості окремо за кожен з періодів (березень-липень 2020 року), і встановлено, що він правильний. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з Підприємства на користь Товариства 443 102,50 грн. штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем подано суду клопотання про зменшення розміру неустойки до 1 грн., в якому Підприємство посилалося, зокрема, на складну ситуацію у державі та негативне економічне становище; значну заборгованість Компанії перед відповідачем за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електроенергії з альтернативних джерел; вжиття Підприємством заходів щодо виконання зобов`язання; неприбутковість та постійне здійснення оплати електричної енергії у спірний період.

Відповідно до абзацу першого підпункту 3.17.4 пункту 3.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Так, позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами та несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №910/9765/18.

Дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення розміру неустойки до 1 грн., перевіривши доводи, якими обґрунтовується таке клопотання, зокрема, розмір нарахованих сум штрафу та пені, невиконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру цих нарахувань.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Солар» (73000, м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18; ідентифікаційний код 41844384) до державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код 43068454) про стягнення 7 681 846,11 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Солар» (73000, м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18; ідентифікаційний код 41844384): 6 330 035 (шість мільйонів триста тридцять тисяч тридцять п`ять) грн. 71 коп. основного боргу; 139 004 (сто тридцять дев`ять тисяч чотири) грн. 14 коп. 3% річних; 358 159 (триста п`ятдесят вісім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 31 коп. втрат від інфляції; 381 085 (триста вісімдесят одну тисячу вісімдесят п`ять) грн. 29 коп. пені; 443 102 (чотириста сорок три тисячі сто дві) грн. 50 коп. штрафу та 114 770 (сто чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят) грн. 80 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2021.

Суддя О.В. Марченко