номер провадження справи 24/82/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 Справа № 908/1830/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1830/20

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 36086124)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Сістем" (ідентифікаційний код 40634701, юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 66, кімната 8, адреса зазначена у договорі: 49057, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 180)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (ідентифікаційний код 33908322, юридична адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154)

2. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення 58402,32 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

від третіх осіб: не прибули

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Логистик Групп" про стягнення страхового відшкодування в сумі 36491,84 грн., пені в сумі 17637,14 грн., інфляційні втрати в сумі 2475,32 грн., три процентів річних у сумі 1798,02 грн.

Згідно із витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1830/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/82/20. Судове засідання призначено на 30.07.2020.

Ухвалою від 30.07.2020 відкладено судове засідання на 07.09.2020.

Ухвалою суду від 28.09.2020 судове засідання у справі було перенесено з 07.09.2020 на 28.09.2020.

Ухвалою від 28.09.2020 визначено розгляд справи № 908/1830/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, відкрито підготовчого провадження, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм Сістем", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", ОСОБА_1 , відкладено підготовче судове засідання на 26.10.2020.

Підготовче судове засідання у справі № 908/1830/20 було перенесено на 10.11.2020 та на 26.11.2020, про що винесено відповідні ухвали.

Ухвалою суду від 26.11.2020 задоволено клопотання ТОВ "Експрес Страхування" про заміну первісного відповідача належним відповідачем, замінено первісного відповідача - ТОВ "Транс Логистик Групп" на належного відповідача - ТОВ "Прайм Сістем". Виведено із складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Прайм Сістем". Задоволено клопотання ТОВ "Транс Логистик Групп" про стягнення з ТОВ "Експрес Страхування" судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9860,00 грн. та стягнуто з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Логистик Групп" 9860,00 грн. витрат на професійну правову допомогу. Призначено підготовче судове засідання на 23.12.2020.

Ухвалою від 21.12.2020, підготовче судове засідання у справі № 908/1830/20 перенесено на 11.01.2021.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкладено підготовче засідання на 01.02.2021.

21.01.2021 на адресу суду від ТОВ "Експрес Страхування" надійшла заява вих. № 172/07-3.18.463 від 12.01.2021, в якій останній просить суд розстрочити виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.11.2020 у справі № 908/1830/20 в частині п. 5 щодо стягнення з ТОВ "Експрес Страхування" на користь ТОВ "Транс Логистик Групп" 9860,00 грн. в якості витрат на професійну правничу допомогу до ухвалення рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1830/20 (із урахуванням ч. 5 ст. 331 ГПК України на строк не більше одного року з дня винесення ухвали від 26.11.2020).

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.01.2021, заяву про відстрочення виконання п. 5 ухвали від 26.11.2020 передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

28.01.2021 на електронну адресу суду від ТОВ "Транс Логистик Групп" надійшов відзив на заяву ТОВ "Експрес Страхування" про відстрочення виконання п. 5 ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.11.2020 у справі № 908/1830/20.

Ухвалою суду від 01.02.2021 відкладено підготовче засідання на 22.02.2021.

22.02.2021 заява ТОВ "Експрес Страхування" про розстрочення виконання п. 5 ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.11.2020 у справі № 908/1830/20 вирішено у нарадчій кімнаті. Постановлено ухвала, вступна та резолютивна частини якої оголошено в судовому засіданні після виходу з нарадчої кімнати. Суд залишив без задоволення заяву ТОВ "Експрес Страхування".

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкладено підготовче засідання на 10.03.2021.

Ухвалою суду від 10.03.2021 підготовче судове засідання у справі № 908/1830/20 перенесено на 15.03.2021.

З огляду на те, що представники сторін у судове засідання не з`явилися, судове засідання 15.03.2021 проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля у сумі 93063,04 грн. У свою чергу, страховиком відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на користь позивача 56571,20 грн. в якості відшкодування збитків, внаслідок сплати страхового відшкодування. Незважаючи на добровільну сплату коштів, фактичні витрати ТДВ «Експрес Страхування» не відшкодовані повністю, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 36491,84 грн, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Оскільки відповідач не виконав майнове зобов`язання, позивачем нараховано 17637,14 грн пені (подвійна облікова ставка НБУ), 2475,32 грн інфляційні втрати та 1798,02 грн три відсотки річних за період з 19.11.2018 по 10.07.2020.

Відповідач, треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

У судовому засіданні 15.03.2021 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

16.12.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (Страховик) та ОСОБА_2 Товариством (Страхувальник) було укладено договір № 202.15.2295136 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Chevrolet Orlando", д/н НОМЕР_2 .

Згідно із матеріалів справи, 12 березня 2018 року о 05 год. 20 хв. в м. Одеса, вул. Софіївська, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_3 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Orlando», д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, видану Управлінням патрульної поліції в Одеській області та постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2018 у справі № 522/4949/18.

Відповідно до рахунку-фактури № АО-00000933 від 26.03.2018 ТОВ «Автогруп Одеса» вартість ремонту автомобіля «Chevrolet Orlando», д/н НОМЕР_2 становить 146429,07 грн.

Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №3.18.463-1 від 16.04.2018, відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 93063,04 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 93063,04 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №ЦО01251 від 16.04.2018.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6978599 (термін дії з 03.06.2017 по 02.06.2018).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Встановлено, що ТОВ «Транс Логистик Групп» на праві власності належить транспортний засіб ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_3 .

24.03.2017 між ТОВ «Транс Логистик Групп» (Орендодавець) та ТОВ «Прайм Сістем» (Орендар) було укладено Договір оренди № 2403-01, за умовами якого (п.1.) Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове володіння та користування транспортні засоби згідно з переліком, що додається до даного договору.

Додатком № 1 від 24.03.2017 до Договору оренди № 2403-01 від 24.03.2017 визначено Перелік транспортних засобів, що передаються в оренду, серед яких знаходиться і транспортний засіб ГАЗ 33021 з державним номером НОМЕР_3 .

Актом прийому-передачі від 13.07.2017 до Договору оренди № 2403^01 від 24.03.2017. підтверджується факт передачі в оренду транспортного засобу ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_3 від ТОВ «Транс Логистик Групп» до ТОВ «Прайм Сістем».

Пунктом 3 Договору оренди визначено, що транспортні засоби орендуються з метою здійснення комерційної діяльності: вантажні перевезення на території України та Європи.

Вказаний Договір оренди діяв між ТОВ «Транс Логистик Групп» та ТОВ «Прайм Сістем» до 31.10.2018, що підтверджується Додатково угодою № 4 від 31.10.2018 про дострокове розірвання Договору оренди № 2403-01 від 24.03.2017.

Таким чином, суд зауважує, що у період з 13.07.2017 по 31.10.2018 транспортний засіб ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_3 перебував у тимчасовому володінні та користуванні ТОВ «Прайм Сістем» і саме останній здійснював на ньому свою підприємницьку діяльність та був відповідальним за нього як перед Орендодавцем так і перед іншими третіми особами.

12.09.2018 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» перерахувало на користь ТДВ «Експрес Страхування» 56 571, 20 грн. страхового відшкодування.

З огляду на те, що фактичні витрати ТДВ «Експрес Страхування не було відшкодовано у повному обсязі, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 36491,84 грн, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, пені в сумі 17637,14 грн., інфляційні втрати в сумі 2475,32 грн., три процентів річних у сумі 1798,02 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору № 202.15.2295136 добровільного страхування транспортного засобу від 16.12.2015, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП), за заявою власника транспортного засобу "Chevrolet Orlando", д/н НОМЕР_2 , позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 93063,04 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №ЦО01251 від 16.04.2018.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом, цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_3 , застраховано у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі полісу №АК/6978599 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (термін дії з 03.06.2017 по 02.06.2018). Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_3 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до полісу №АК/6978599 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

При цьому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язку страховика повідомляти винну особу чи власника автомобіля, з вини водія якого відбулася ДПТ, про проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу.

Згідно із матеріалів справи, 12.09.2018 АТ ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило на користь позивача 56571,20 грн страхового відшкодування.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи, зокрема, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2018 у справі № 522/4949/18 та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду підтверджено вину водія ОСОБА_1 транспортного засобу «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 12.03.2018.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до ч.6 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина особи, яка керувала транспортним засобом «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_3 , встановлена у судовому порядку постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2018 у справі № 522/4949/18, якою водія вказаного транспортного засобу визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до п.6 Постанови ПВСС України за №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із матеріалами справи, між ТОВ "Транс Логистик Групп" (власником транспортного засобу «ГАЗ 33021) та ТОВ «Прайм Сістем» існували договірні відносини щодо оренди транспортного засобу за участю якого сталося ДТП.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст.283 ГК України)

Положеннями ч. 1 ст.780 ЦК України встановлено, що шкода, завдана третім особам у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах.

Приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами даної статті визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, - його володільця.

Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права.

Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.

При цьому, дана норма закону прямо пов`язує обов`язок з відшкодування шкоди саме з володільця джерела підвищеної небезпеки, безвідносно до того, хто виступав страхувальником або ж власником джерела підвищеної небезпеки.

Наведена попередньо ДТП сталася саме під час використання ТОВ «Прайм Сістем» транспортного засобу ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_3 на підставі договору оренди, у своїй господарській діяльності, а отже саме він і є відповідальним перед третіми особами за спричинені збитки завдані дорожньо-транспортною пригодою.

Тобто, у зв`язку з тим, що ТОВ «Транс Логистик Групп» на момент заподіяння шкоди не могло бути законним володільцем джерела підвищеної небезпеки, так як транспортний засіб в законний спосіб вибув з його володіння у володіння ТОВ «Прайм Сістем», в нього відсутній обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну даним автомобілем, навіть у випадку наявності в нього статусу власника та страхувальника автомобіля.

Крім того, варто зазначити, що ОСОБА_1 , який у момент настання ДТП керував транспортним засобом «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_3 є працівником ТОВ «Прайм Сістем», що підтверджується наказом № 24-к від 15.01.2018 про прийняття такої особи на посаду водія автотранспортних засобів до ТОВ «Прайм Сістем».

Відтак, ТОВ «Прайм Сістем» є особою відповідальною за збиток заподіяний автомобілю «Chevrolet Orlando», д/н НОМЕР_2 у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.16 Постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, зважаючи на те, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплачено на користь позивача 56571,20 грн, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 36491,84 грн (93064,04 грн - 56571,20 грн).

З урахуванням наведеного, у розумінні ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику.

При цьому, вище викладене не суперечить правовій позицій Великої Палата Верховного Суду по справі 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року, оскільки у вказаній справі, Верховний Суд відступив від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 36491,84 грн, різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Сістем" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 36491,84 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 17637,14 грн., інфляційні втрати в сумі 2475,32 грн., три процентів річних у сумі 1798,02 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію і передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доказів звернення позивача до відповідача з вимогою сплатити суму страхового відшкодування суду не надано, в силу чого, прострочення боржника відповідно до ст.625 ЦК України виникати не може.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слідує, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Тобто, вказана відповідальність може покладатися на страховика, як на особу, яка не належним чином виконала свій обов`язок в межах суми страхового відшкодування (ліміту відповідальності), а не на страхувальника як такого.

Або ж може бути пред`явлена до безпосереднього завдавача шкоди (особи яка володіла транспортним засобом на підставі договору оренди) в силу положень п. 3 ч.2 ст.11 ЦК України, які кореспондують, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені в сумі 17637,14 грн., інфляційні втрати в сумі 2475,32 грн., три процентів річних у сумі 1798,02 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача у розмірі 1313,40 грн.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Сістем" (ідентифікаційний код 40634701, юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 66, кімната 8, адреса зазначена у договорі: 49057, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 180) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 36086124) - 36491 (тридцять шість тисяч чотириста дев`яносто одна) грн 84 коп. страхового відшкодування та 1313 (одна тисяча триста тринадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2021.

Суддя Т.А. Азізбекян