ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" червня 2021 р. Справа № 924/639/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюк І.В., розглянувши матеріали

за позовом Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» Хмельницька область, Хмельницький район с.Райківці,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар-Землі» Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Розсоша

про 1. витребування на користь Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» шляхом повернення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар-Землі» нежитлового приміщення складу станції Скібнево, загальною площею 1157,4 кв.м.

2. стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар-Землі» у рахунок відшкодування заподіяних Державній установі «Райківецька виправна колонія (№78)» безпідставним утримуванням вказаного нерухомого майна збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 151 470грн.

ВСТАНОВИВ: до Господарського суду області надійшла позовна заява Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар-Землі» про витребування нежитлового приміщення та стягнення упущеної вигоди в розмірі 151 470грн.

Одночасно, виходячи з приписів абзацу першого ч. 1 ст. 176 ГПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаних вимог, позивачем не зазначено у позовній заяві офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти відповідача або їх відсутність.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Так, позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на низку обставин, проте докази на підтвердження яких не долучені до позовної заяви.

Позивач у позовній заяві стверджує, що на підставі Акту приймання-передачі від 15 серпня 2020 року Міністерство юстиції України передало з балансу Державного підприємства «Підприємство Державної кримінальної виконавчої служби України (№78)» на баланс Державної установи «Райківецька випарна колонія (№78)» нежитлове приміщення склад ст. Скібнево, загальною площею 1157,4 кв.м перебуває у державній власності. При цьому, з наданого у матеріали справи позивачем Акту від 15 серпня 2020 року не вбачається передання на баланс Державної установи «Райківецька випарна колонія (№78)» нежитлового приміщення саме складу ст. Скібнево загальною площею 1157,4 кв.м.

Слід звернути увагу, що якщо позивач в позовній заяві в обґрунтування своїх вимог покликається на певні обставини, то відповідно до положень п.5 ч.3 ст. 162 ГПК України він повинен в позовній заяві зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також відповідно до положень ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 ГПК України додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається із наданого Акту приймання-передачі від 15 серпня 2020 року на останньому не зазначено назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Відтак, позивачем не засвідчено належним чином копію Акту приймання-передачі від 15 серпня 2020 року .

Відповідно до частини першої статті 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Згідно з частиною першою статті 136 та частиною першою статті 137 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України).

Так, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон), що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень, встановлює, що така державна реєстрація прав є обов`язковою. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації (стаття 3).

Водночас, слід відмітити, що право господарського відання та право оперативного управління є похідними правами і реєструються такі права після проведення державної реєстрації права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна.

Перелік документів, що підтверджують виникнення та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначений у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (далі - Порядок державної реєстрації прав), до якого зокрема віднесено рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном (пункт 27 Порядку державної реєстрації прав).

Натомість до матеріалів справи не додано позивачем докази державної реєстрації прав на нежитлове приміщення склад ст. Скібнево, загальною площею 1157,4 кв.м.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар-Землі» у рахунок відшкодування заподіяних Державній установі «Райківецька виправна колонія (№78)» безпідставним утримуванням вказаного нерухомого майна збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 151 470грн. з розрахунку : при орендній платі за місяць згідно Протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-02- 15-000033-1 в розмірі 50500 грн. - недоотримана позивачем орендна плата за 1 день складає 1683 грн. (50500 грн.: 30 днів) х 90 днів = 151 470 грн.) починаючи з 16.03.2021р. по 16.06.2021р. Натомість правових підстав позову щодо нарахування упущеної вигоди саме з 16.03.2021р. позивачем не зазначено. Судом враховано, що лише 07 квітня 2021 року комісією за участю представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій і Хмельницькій областях та Управління СБУ по Хмельницькій області було складено акт перевірки у зв`язку з неможливістю підписання договору оренди з переможцем аукціону № UA-PS-2021-02-15-000033-1 вказаного складського приміщення Фермерським господарством «Дудар» через здійснення на об`єкті оренди підприємницької діяльності третіми особами, а саме ТОВ «Дар-Землі».

З метою додержання вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України та ч.2 ст.164 ГПК України позивачу належить додати до позовної заяви докази на підтвердження обставин, про які йдеться у позовній заяві.

У випадку відсутності вищевказаних доказів або ж неможливості їх надати в силу певних причин, позивач повинен повідомити суд про це.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 25.06.2021 року та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 3 прим.: всім реком. з повід про вручення

1 - В наряд,

2- Державна установа «Райківецька виправна колонія (№78)»

31356, Хмельницька область, Хмельницький район с.Райківці, вул.Паркова, буд.№ 9

3- Товариство з обмеженою відповідальністю «Дар-Землі» 31362, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Розсоша вул. Ак.Заболотного, 86/1 .