ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 Справа № 917/401/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО- ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», Місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Чорновола,8 Код банку 380377, Код

до 1. ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ», Місцезнаходження: 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 21, офіс 207, Код

2. ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

про стягнення 68 603,76 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО- ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» звернулось до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ» та ОСОБА_1 про (1) cтягнення солідарно з Боржника та Поручителя заборгованості за Договором №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року в розмірі 68 603,76 грн, в т.ч.: заборгованість за простроченим кредитом - 63 771,60 грн., заборгованість за нарахованими та простроченими процентами - 3 472,01 грн., пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 1 319,11 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 41,04 грн.; (2) стягнення з ОСОБА_1 як поручителя пеню за Договором поруки №BGV/UA/03-2-5823/Р1 від 08 липня 2020 року в розмірі 547,00 грн, в т.ч.: пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 522,40 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 24,60 грн. Крім того, позивач у позові просив суд керуючись 4.10 ст. 238 ГПК України зазначити в рішенні суду про нарахування відсотків та пені до моменту виконання рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021р. дана справа була передана на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Так, ухвала суду від 05.04.21 року була надіслана учасникам справи 06.04.2021 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали відповідачами отримана 07.04.21.

19.04.21 від відповідача 1 - ТОВ «СВ-БІЛДІНГ» - надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості за Договором №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року в повному обсязі, у зв`язку з безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог.

Відповідач 2 - ОСОБА_1 - відзив на позов не надав.

Строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО- ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (надалі - Позивач та/або Банк та/або Гарант) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ» (надалі - Відповідач-1 та/або Товариство та/або Принципал) укладено Договір №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року (надалі - Договір гарантії).

Згідно з п. 1.1. Договору гарантії, Гарант за дорученням Принципала, надає Гарантію забезпечення виконання договору на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (надалі - Бенефіціар) забезпечення виконання договору (в подальшому «Гарантія») на суму 63 771,60 згідно договору закупівлі, який має бути укладений між Принципалом та Бенефіціаром, згідно з Повідомленням про намір укласти договір, оприлюднене на авторизованій уповноваженим органом електронній системі закупівель Prozorro UA-2020-06-03-002626-b 22.06.2020 року за результатами спрощеної закупівлі: ДК 021-2015:45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи. Реконструкція ділянок теплової мережі від ЦТП по вул. Г.Сагайдачного,8 котельні по вул. Ціолковського,36 в м. Полтава.

Згідно з п. 1.3. Договору гарантії, гарантія надається на термін до 31.12.2020 року включно і набуває чинності з 08.07.2020 року.

Згідно з п. 2.1.4. Договору гарантії Гарант зобов`язується за умови отримання вимоги Бенефіціара, що становить належне представлення, сплатити Бенефіціару кошти за Гарантією, сума яких не може перевищувати суму наданої Гарантії, у встановлений у Гарантії строк та за рахунок грошових коштів, перерахованих Принципалом Гаранту у відповідності до умов п. 2.2.6. цього Договору.

Згідно з п. 2.1.5. Договору гарантії у разі невиконання Принципалом умов п. 2.2.6. цього Договору, щодо перерахування Гаранту суми, належної до сплати за вимогою Бенефіціара, сплатити Бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати суму наданої Гарантії, за рахунок власних коштів, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов`язань за Гарантією.

Згідно з п. 2.2.6. Договору гарантії, Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання повідомлення про настання гарантійного випадку з копією вимоги Бенефіціара разом з доданими до неї документами, перерахувати Гаранту належну до сплати Бенефіціару за умовами Гарантії суму, згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про настання гарантійного випадку.

Згідно з п. 2.2.7. Договору гарантії у разі виконання Гарантом зобов`язання за Гарантією за рахунок власних коштів, у відповідності до п. 2.1.5., вважається, що відбулося кредитування Принципала і Принципал зобов`язаний сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28% (Двадцять вісім відсотків) річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми, до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту становить 7 календарних днів. Принципал зобов`язується повернути Гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення дії кредиту. Керуючись п.2 ст.625 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що у разі прострочення Принципалом повернення суми кредиту за цим договором, Принципал зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 28% (двадцять вісім відсотків) річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Згідно з п. 4.1. Договору гарантії за невиконане або несвоєчасне виконання умов пп.2.2.1, 2.2.2., 2.2.3, 2.2.7, 2.2.8 цього Договору Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі 0,1% (одна десята відсотка) процентів від суми невиконаного або несвоєчасного виконання зобов`язання за кожен день прострочення. Керуючись п.6 ст.232 Господарського кодексу України Сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання здійснюється на суму простроченого зобов`язання за весь час прострочення до повного виконання зобов`язання.

Позивач вказує, що належним чином виконав умови Договору гарантії та надав Принципалу Банківську гарантію №BGV/UA/03-2-5823 від 08.07.2020р. за умовами якої Банк бере на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання сплатити протягом п`яти банківських днів з дати отримання першої письмової вимоги Бенефіціара гарантійну суму єдиним платежем, що складає 63771,60 грн., без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

В підтвердження цього позивач вказав на такі обставини:

- 28.12.2020 року Банк отримав від Бенефіціара Вимогу №08-09/2178 від 22.12.2020 року, якою Бенефіціар повідомив Банк про настання гарантійного випадку за Гарантією №BGV/UA/03-2-5823 від 08.07.2020р. у зв`язку з невиконанням Принципалом умов Договору №10-07-20/2 про виконання робіт: Реконструкція ділянок теплової мережі від ЦТП по вул. Г. Сагайдачного, 8 котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава від 10 липня 2020 року та вимагав сплатити Гарантійну суму в розмірі 63771,60 грн.

- Банк надіслав Принципалу повідомлення про отримання вимоги №300/405 від 29.12.2020 року.

- 05.01.2021 року Банк сплатив Бенефіціару суму гарантійного платежу у розмірі 63771,60 грн. за рахунок власних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №25592916.

Таким чином, за твердженням позивача, відбулося кредитування Принципала, згідно з п. 2.2.7. Договору про надання гарантії №BGV/UA/03-2-5823 від 08.07.2020р.

Листом №300/414 від 05.01.2021 року Банк повідомив Принципала про сплату гарантійного платежу.

Позивач вказує, що в строки, визначені Договором гарантії, Принципал кредит не повернув та нараховані проценти не сплатив, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість на яку згідно з п.2.2.7. Договору нараховуються 28% річних до дати повного відшкодування сплачених коштів.

Банк надіслав Відповідачу-1, Вимогу №300/421 від 12.01.2021 року про виконання порушених зобов`язань за Договором гарантії.

Банк повторно надіслав Принципалу Повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань №71 від 05.02.2021 року поштове відправлення 614 яке згідно з витягом відстеження поштового відправлення було вручене адресату 08.02.2021 року.

Оскільки вимога Банку про погашення заборгованості пред`явлена Відповідачу-1 08.02.09.2021 року і строк наданий на усунення порушення Договору гарантії сплив, борг за Кредитним договором Відповідачем-1 не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року в розмірі 68 603,76 грн, в т.ч.: заборгованість за простроченим кредитом - 63 771,60 грн., заборгованість за нарахованими та простроченими процентами - 3 472,01 грн., пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 1 319,11 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 41,04 грн.

Підставою вимог до відповідача 2 позивач зазначає Договір поруки №BGV/UA/03-2-5823/Pl від 08 липня 2020 року (надалі - Договір поруки), укладеним між Банком та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Так, відповідно до п. 2.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Гарантом в повному обсязі відповідати всім належним йому майном за виконання Принципалом зобов`язань, що випливають з договору гарантії, та усіх додаткових договорів до нього (в тому числі тих, що будуть укладені в майбутньому), а саме:

- Погашення основної суми гарантії у розмірі 63771,60 грн. (шістдесят три тисячі сімсот сімдесят одна грн. 60 коп.) у строк до 14.01.2021 року включно відповідно до умов договору гарантії;

- Погашення процентів у розмірі 28,00% (двадцять вісім процентів) річних, у порядку та строки, що визначені договором гарантії;

- Погашення штрафних санкцій, передбачених договором гарантії та витрат пов`язаних зі стягненням заборгованості за договором гарантії.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки. Сторони домовляються про відсутність необхідності додаткового погодження з Поручителем про внесення змін до договору, укладання договорів до договору гарантії та подальшого інформуванні поручителя про внесення змін до договору гарантії та укладені додаткові договори (у тому числі такі, внаслідок яких збільшується обсяг його відповідальності за цим договором).

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку невиконання Принципалом взятих на себе зобов`язань по договору гарантії, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Гарантом у тому ж обсязі, що і Принципал, включаючи сплату повної суми гарантії за договором гарантії, нарахованих відсотків за користування коштами та неустойки, передбачених договором гарантії, витрат, що виникають у зв`язку зі стягненням боргу, та інших збитків Гаранта, які викликані невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язань Принципала.

Відповідно до п. 4.2. Договору поруки, у разі невиконання Принципалом зобов`язань за договором гарантії у встановлені ним строки, Поручитель зобов`язується оплатити заборгованість принципала в десятиденний строк з дати пред`явлення Гарантом вимоги. Датою пред`явлення Гарантом вимоги про оплату заборгованості Принципала є або день вручення Гарантом вимоги Поручителю особисто, або четвертий день з дня здачі такої вимоги до установи зв`язку. До вимоги Гаранта додається розрахунок суми заборгованості. Про одержання вимоги Гаранта Поручитель зобов`язаний повідомити Принципала.

Згідно з п.4.3. Договору поруки за порушення терміну погашення (перерахування) коштів, згідно з п. 4.2. цього договору Поручитель сплачує Гаранту пеню (неустойку) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня (неустойка), від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу.

Позивач вказує, що надіслав Поручителю Повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань №70 від 05.02.2021 року, поштове відправлення 622 яке згідно з витягом відстеження поштового відправлення було вручене адресату 11.02.2021 року, проте борг за Кредитним договором Відповідачем-2 не погашено.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про (1) cтягнення солідарно з Боржника та Поручителя заборгованості за Договором №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року в розмірі 68 603,76 грн, в т.ч.: заборгованість за простроченим кредитом - 63 771,60 грн., заборгованість за нарахованими та простроченими процентами - 3 472,01 грн., пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 1 319,11 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 41,04 грн.; (2) стягнення з ОСОБА_1 як поручителя пеню за Договором поруки №BGV/UA/03-2-5823/Р1 від 08 липня 2020 року в розмірі 547,00 грн, в т.ч.: пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 522,40 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 24,60 грн.

Відповідач у відзиві, не заперечуючи факту укладення Договору №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року та Договору поруки №BGV/UA/03-2-5823/Pl від 08 липня 2020 року, проти позову заперечив, вказуючи на відсутність підстав для виникнення гарантійного випадку за Гарантією №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року.

На обґрунтування цієї позиції відповідач зазначив, що 15.03.2021 року рішенням Господарського суду в Полтавській області у господарській справі № 917/1963/20 за позовом Полтавського обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-БІЛДІНГ» про стягнення боргу в сумі 441 433,46 грн., яким позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «СВ-БІЛДІНГ» на користь Полтавського обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» 28 749,49 грн пені, 159 429,00 гри штрафу та 2 822,68 грн. витрат по сплаті судового збору. Рішення законної сили не набрало. 07.04.2021 року було подано Апеляційну скаргу на дане рішення.

Отже, зважаючи на вищевикладене, відповідач вказує, що не встановлено факт порушення Договору №10-07-20/2 від 10.07.2021 року, з чого слідує, що не було підстав настання гарантійного випадку за Гарантією №BGV/UA/03-2-5823 від 08.07.2020 року.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО- ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (надалі - Позивач та/або Банк та/або Гарант) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ» (надалі - Відповідач-1 та/або Товариство та/або Принципал) укладено Договір №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року (надалі - Договір гарантії). Згідно з п. 1.1. Договору гарантії, Гарант за дорученням Принципала, надає Гарантію забезпечення виконання договору на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (надалі - Бенефіціар) забезпечення виконання договору (в подальшому «Гарантія») на суму 63 771,60 згідно договору закупівлі, який має бути укладений між Принципалом та Бенефіціаром, згідно з Повідомленням про намір укласти договір, оприлюднене на авторизованій уповноваженим органом електронній системі закупівель Prozorro UA-2020-06-03-002626-b 22.06.2020 року за результатами спрощеної закупівлі: ДК 021-2015:45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи. Реконструкція ділянок теплової мережі від ЦТП по вул. Г.Сагайдачного,8 котельні по вул. Ціолковського,36 в м. Полтава.

Розділами 2 - 5 Договору гарантії сторони узгодили зміст гарантії, порядок її надання та припинення, розмір та порядок сплати винагороди банку - гаранту, гарантійних платежів та процентів за користування грошовими коштами, права та обов`язки сторін, їх відповідальність, форс - мажор, інші умови тощо.

Вказаний Договір гарантії підписаний уповноваженими представниками банка - гаранта та принципала і скріплений печатками сторін.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором гарантії, який підпадає під правове регулювання норм § 4 глави 49 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що способи забезпечення виконання зобов`язання покликані охороняти інтереси менш захищеної сторони за договором - кредитора шляхом покладення додаткового зобов`язального обтяження на боржника та/або на третю особу. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема, при поруці та гарантії.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (частина 2 статті 200 Господарського кодексу України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (частина 3 статті 200 Господарського кодексу України).

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Згідно із статтею 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 року.

Так, у пункті 9 частини 3 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Вказаним Положенням передбачено, що безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром; безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

За змістом положень статей 561, 566 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Відповідно до пункту 1.1 Договору гарантії гарантія видається на суму 63 771,60 грн.

Таким чином, дослідивши зміст Гарантії, судом встановлено, що позивач взяв на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання виплатити бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати 63 771,60 грн у випадку невиконання (неналежного виконання) принципалом умов п.2.1.6. цього Договору, якщо вимога і додані до неї документи відповідають умовам Гарантії і надані Гаранту до закінчення строку дії Гарантії, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов`язань за Гарантією.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із частиною 2 статті 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Як вбачається з матеріалів справи, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до позивача з вимогою сплатити Гарантійну суму в розмірі 63771,60 грн. відповідно Гарантії № BGV/UA/03-2-5823 від 08.07.2020 року, яка була ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ» в забезпечення виконання зобов`язань по Договору № 10-07-20/2 про виконання робіт: Реконструкція ділянок теплової мережі від ЦТП по вул.Г.Сагайдачного, 8 котельні по вул.Ціолковського, 36 в м.Полтава від 10 липня 2020 року, в зв`язку з невиконанням ТОВ «СВ- БІЛДІНГ » умов договору.

Судом враховано, що підставою заявлення вимог до гаранта є настання гарантійного випадку, під яким розуміється факт порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, у зв`язку із настанням якого Бенефіціар має право протягом строку дії гарантії звернутися з вимогою до гаранта про сплату коштів відповідно до її умов.

Однак, при цьому право Бенефіціара на отримання грошової суми, визначеної в гарантії, реалізується шляхом подання вимоги, яка повинна відповідати умовам, передбаченим у самій гарантії. Така вимога має бути письмовою. Аналогічне положення міститься також у ч. 2 ст. 200 ГКУ, згідно з якою зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

До письмової вимоги Бенефіціар зобов`язаний додати документи, перелік яких передбачається в гарантії. Зазначена документація за формою та за змістом повинна дозволяти гаранту самостійно перевірити, відповідає вона вимогам, передбаченим в гарантії чи ні.

Суд зазначає, що обов`язок Бенефіціара надати документи існує не завжди. Розрізняють два види гарантій: а) безумовна гарантія, за умовами якої гарант у рач порушення принципалом свого зобов"язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов; б) умовно гарантія, за умовами якої гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару на підставі вимоги бенефіціара та в разі виконання ним відповідних умов або подання документів, зазначених у гарантії.

За умовами Гарантії Банк бере на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання сплатити протягом п`яти банківських днів з дати отримання першої письмової вимоги Бенефіціара гарантійну суму єдиним платежем, що складає 63771,60 грн., без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Принципал, замовляючи банківську послугу з надання Гарантії, самостійно визначив умови наданої Гарантії як - безумовної та безвідкличної. Принципал не вносив до умов Гарантії обов`язок Банку вимагати від Бенефіціара надання документів на підтвердження порушення Принципалом основного зобов`язання.

За таких умов Банк при виконанні своїх зобов`язань за Договором керується Положенням в якому визначено порядок сплати банком-гарантом коштів за гарантією в разі настання гарантійного випадку.

Представлення - означає доставку документа за гарантією/контргарантією банку-гаранту/банку-контргаранту.

Належне представлення - представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями.

Гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин.

Згідно з п. 36 Положення Банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення. Банк-гарант (резидент) надсилає копію вимоги, що становить належне представлення, принципалу (разом із копіями документів, якими вона супроводжувалася, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії).

У вимозі Бенефіціаром вказано в чому полягає порушення, та викладено вимогу сплатити гарантійний платіж.

Таким чином згідно з умовами Гарантії та Положення гарантійний випадок настає у випадку одержання Банком вимоги Бенефіціара. Після отримання такої вимоги Банк перевіряє чи становить вона належне представлення, та надсилає її копію Принципалу. Після перевірки того, що вимога Бенефіціара становить належне представлення Банк зобов`язаний сплатити Бенефіціару кошти за гарантією.

Банк надіслав Принципалу повідомлення про отримання вимоги №300/405 від 29.12.2020 року.

05.01.2021 року Банк сплатив Бенефіціару суму гарантійного платежу у розмірі 63771,60 грн. за рахунок власних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №25592916.

Таким чином, відбулося кредитування Принципала, згідно з п. 2.2.7. Договору №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року.

Листом №300/414 від 05.01.2021 року Банк повідомив Принципала про сплату гарантійного платежу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що в строки, визначені Договором гарантії Принципал повернув кредит та сплатив нараховані проценти, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, на яку згідно з п.2.2.7. Договору нараховуються 28% річних до дати повного відшкодування сплачених коштів.

Матеріалами справи підтверджено, що Банк неодноразово надсилав Відповідачу-1 вимоги про виконання порушених зобов`язань за Договором гарантії (Вимога №300/421 від 12.01.2021 року про виконання порушених зобов`язань за Договором гарантії, Повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань №71 від 05.02.2021 року).

Проте, оскільки Відповідачем 1 вимога гаранта про виконання порушених зобов`язань за Договором гарантії були залишені без відповіді та задоволення, строк наданий на усунення порушення Договору гарантії сплив, позивач звернувся до суду з позовною заявою про cтягнення солідарно з Боржника та Поручителя заборгованості за Договором №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року в розмірі 68 603,76 грн.

Твердження Відповідача-1, що гарантійний випадок за Гарантією №BGV/UA/03-2-5823 від 08.07.2020 року, не настав, оскільки відсутні докази невиконання Принципалом умов Договору № 10-07-20/2 про виконання робіт: Реконструкція ділянок теплової мережі від ЦТП по вул. Г. Сагайдачного, 8 котельні по вул. Ціолковського, 36 у м. Полтава від 10 липня 2020 року, не відповідає дійсності, адже рішенням Господарського суду в Полтавській області у господарській справі № 917/1963/20 за позовом Полтавського обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-БІЛДІНГ» про стягнення боргу в сумі 441 433,46 грн. (на яке посилається відповідач у відзиві), серед іншого, встановлено, що (1)відповідач, як підрядник, не розпочав виконання робіт у строки обумовлені цим Договором; (2) суд дійшов до висновку, що направивши позивачу гарантійний лист відповідач цим самим визнав наявність порушення умов Договору № 10-07-20/2 від 10.07.2020р. та необхідність повернення суми сплаченого позивачем авансового платежу; (3) Відповідач повернення авансового аванс в сумі 250 000,00 грн. у визначений строк не здійснив; (4) суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов Договору № 10-07-20/2 від 10.07.2020р., що є підставою для застосування відповідальності.

Судом враховано, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень 26 травня 2021 р. колегія суддів Східного апеляційного господарського суду розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-БІЛДІНГ" на рішення господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року у справі №917/1963/20 ухвалила повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-БІЛДІНГ" на рішення господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року у справі №917/1963/20 заявникові, тому згідно ч.2 ст.241 ГПК України рішення Господарського суду в Полтавській області у господарській справі № 917/1963/20 є таким, що набрало законної сили 26 травня 2021 р.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачі, відповідачі, треті особи, тощо.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Отже, факт невиконання Відповідачем-1 Договору про виконання робіт: Реконструкція ділянок теплової мережі від ЦТП по вул. Г. Сагайдачного, 8 котельні по АДРЕСА_2 , встановлено рішенням Господарського суду в Полтавській області у господарській справі № 917/1963/20, що набрало законної сили 26 травня 2021 р., є преюдиційним.

Отже, пред`явлена Бенефіціаром Вимога відповідає умовам гарантії тому, що Відповідачем-1 допущено невиконання основного зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом за матеріалами справи, Договір гарантії забезпечено Договором поруки №BGV/UA/03-2-5823/Pl від 08 липня 2020 року, укладений між Банком та ОСОБА_1 .

Так, відповідно до п. 2.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Гарантом в повному обсязі відповідати всім належним йому майном за виконання Принципалом зобов`язань, що випливають з договору гарантії, та усіх додаткових договорів до нього (в тому числі тих, що будуть укладені в майбутньому), а саме:

- Погашення основної суми гарантії у розмірі 63771,60 грн. (шістдесят три тисячі сімсот сімдесят одна грн. 60 коп.) у строк до 14.01.2021 року включно відповідно до умов договору гарантії;

- Погашення процентів у розмірі 28,00% (двадцять вісім процентів) річних, у порядку та строки, що визначені договором гарантії;

- Погашення штрафних санкцій, передбачених договором гарантії та витрат пов`язаних зі стягненням заборгованості за договором гарантії.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки. Сторони домовляються про відсутність необхідності додаткового погодження з Поручителем про внесення змін до договору, укладання договорів до договору гарантії та подальшого інформуванні поручителя про внесення змін до договору гарантії та укладені додаткові договори (у тому числі такі, внаслідок яких збільшується обсяг його відповідальності за цим договором).

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку невиконання Принципалом взятих на себе зобов`язань по договору гарантії, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Гарантом у тому ж обсязі, що і Принципал, включаючи сплату повної суми гарантії за договором гарантії, нарахованих відсотків за користування коштами та неустойки, передбачених договором гарантії, витрат, що виникають у зв`язку зі стягненням боргу, та інших збитків Гаранта, які викликані невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язань Принципала.

Відповідно до п. 4.2. Договору поруки, у разі невиконання Принципалом зобов`язань за договором гарантії у встановлені ним строки, Поручитель зобов`язується оплатити заборгованість принципала в десятиденний строк з дати пред`явлення Гарантом вимоги. Датою пред`явлення Гарантом вимоги про оплату заборгованості Принципала є або день вручення Гарантом вимоги Поручителю особисто, або четвертий день з дня здачі такої вимоги до установи зв`язку. До вимоги Гаранта додається розрахунок суми заборгованості. Про одержання вимоги Гаранта Поручитель зобов`язаний повідомити Принципала.

Згідно з п.4.3. Договору поруки за порушення терміну погашення (перерахування) коштів, згідно з п. 4.2. цього договору Поручитель сплачує Гаранту пеню (неустойку) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня (неустойка), від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

При цьому згідно ч. 2 ст. 569 Цивільного кодексу України гарант не має права на зворотну вимогу (регрес) до боржника у разі, якщо сума, сплачена гарантом кредиторові, не відповідає умовам гарантії, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Як свідчать матеріали справи, Позивач надіслав Поручителю Повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань №70 від 05.02.2021 року, поштове відправлення 622 яке згідно з витягом відстеження поштового відправлення було вручене адресату 11.02.2021 року.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частинами 1, 2 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Отже, суд дійшов висновку, що у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ» виник обов`язок відшкодувати банку сплачену банківську гарантію, а у Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" виникло відповідне право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-БІЛДІНГ» як принципала та ОСОБА_1 як поручителя в межах виплаченої суми.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, є зобов`язанням.

За приписами частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як встановлено судом, гарантом гарантійний платіж здійснено у розмірі 63 771,60 грн, що відповідає умовам Договору гарантії, тому суд доходить висновку про наявність у банка - гаранта права на вимогу до принципала та поручителя саме у вказаному розмірі.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 63 771,60 грн ні відповідачем-1, ні відповідачем-2 суду не надано.

Оскільки факт наявності боргу у відповідача-1 та відповідача-2, як солідарних боржників, перед позивачем за договором про надання гарантії та договором поруки в сумі 63 771,60 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачами - 1, 2 не спростований, строк оплати фактично понесених витрат по гарантіїє таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів - 1, 2 основного боргу у розмірі 63 771,60 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення солідарно з Боржника та Поручителя заборгованості за нарахованими та простроченими процентами - 3 472,01 грн., пені за несвоєчасно сплачений кредит - 1 319,11 грн., пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 41,04 грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4.1. Договору гарантії за невиконане або несвоєчасне виконання умов пп.2.2.1, 2.2.2., 2.2.3, 2.2.7, 2.2.8 цього Договору Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі 0,1% (одна десята відсотка) процентів від суми невиконаного або несвоєчасного виконання зобов`язання за кожен день прострочення. Керуючись п.6 ст.232 Господарського кодексу України Сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання здійснюється на суму простроченого зобов`язання за весь час прострочення до повного виконання зобов`язання.

Пунктом 2.2.7. Договору гарантії Сторонами встановлено, що разі виконання Гарантом зобов`язання за Гарантією за рахунок власних коштів, у відповідності до п. 2.1.5, вважається, що відбулося кредитування Принципала і Принципал зобов`язаний сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28 % (Двадцять вісім відсотків) річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми, до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту становить 7 календарних днів. Принципал зобов`язусться повернути Гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту. Керуючись п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що у разі прострочення Принципалом повернення суми кредиту за цим договором, Принципал зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 28% (Двадцять вісім відсотків) річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Судом перевірено розрахунок 28 % річних за заявлений позивачем період (згідно розрахунку період нарахування з 05.01.21 по 16.03.21) та встановлено, що він відповідає вищевказаним положенням законодавства України, а також умовам Договору про надання гарантії, та є арифметично вірним, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача солідарно з відповідачів 28 % річних у розмірі 3 472,01 грн є обґрунтованою.

Згідно з п.4.1 Договору гарантії за невиконання умов п. 2.1.7. договору Гарантії Принципал сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі, неустойкою.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 4 та 6 ст.231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Керуючись п.6 ст.232 Господарського кодексу України Сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання здійснюється на суму простроченого зобов`язання за весь час прострочення до повного виконання зобов`язання.

Позивачем розрахунки пені за несвоєчасне погашення гарантійного платежу та процентів здійснені за період з 12.01.21 по 16.03.21.

Судом також перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення гарантійного платежу та процентів за заявлений позивачем період та встановлено, що він відповідає вищевказаним положенням законодавства України, а також умовам Договору про надання гарантії, та є арифметично вірним, відтак вимога позивача про стягнення солідарно з відповідачів пені за несвоєчасно сплачений кредит у розмірі 1 319,11 грн. та пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 41,04 грн. є обґрунтованою.

Суд зазначає, що позивачем також заявлені вимоги до ОСОБА_1 як поручителя про стягнення пені за Договором поруки №BGV/UA/03-2-5823/Р1 від 08 липня 2020 року в розмірі 547,00 грн, в т.ч.: пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 522,40 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 24,60 грн., період нарахування - з 19.02.21 по 16.03.21.

Суд зазначає, що згідно з п.4.3. Договору поруки за порушення терміну погашення (перерахування) коштів, згідно з п. 4.2. цього договору Поручитель сплачує Гаранту пеню (неустойку) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня (неустойка), від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу.

Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення гарантійного платежу та процентів за заявлений позивачем період та встановлено, що він відповідає вищевказаним положенням законодавства України, а також умовам Договору поруки, та є арифметично вірним, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 2 пені за несвоєчасно сплачений кредит у розмірі 522,40 грн. та пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 24,60 грн. є обґрунтованою.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо встановлення порядку виконання рішення суд зазначає наступне.

Стаття 238 ГПК України визначає зміст судового рішення та встановлює, що саме повинно/може бути зазначено в судовому рішенні.

Згідно приписів ч.10 ст.238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Тобто, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою немайнового характеру, яка повинна оплачуватись судовим збором в розумінні норм ГПК України, оскільки вказана вимога заявляється безпосередньо не до відповідача у справі, а є за своєю правовою природою клопотанням позивача заявленими до суду про використання останнім передбаченого ч.10 ст.238 ГПК України відповідного права.

Таким чином, зазначаючи в тексті судового рішення про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, суд лише використовує своє право на вчинення дій встановлене ч.10 ст.238 ГПК України.

Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Вказана норма убезпечує особу, на користь якої ухвалено рішення, від повторних звернень до суду з вимогами про стягнення нарахування після ухвалення рішення.

Відповідно до ч.ч.11, 12 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні суду про нарахування 24 % річних та пені з 17.03.2021 року, до моменту виконання рішення з урахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволений повністю, в силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО- ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Чорновола,8 Код банку 380377, Код ) солідарно з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВ-БІЛДІНГ» (Місцезнаходження: 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 21, офіс 207, Код ) та ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором №BGV/UA/03-2-5823 про надання гарантії від 08.07.2020 року в розмірі 68 603,76 грн, в т.ч.: заборгованість за простроченим кредитом - 63 771,60 грн., заборгованість за нарахованими та простроченими процентами - 3 472,01 грн., пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 1 319,11 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 41,04 грн., а також 2 252 грн 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з 17.03.2021 року і до моменту виконання цього рішення, проценти за такою формулою: (СОБ х 28 х КДП): 365: 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу (несплачена частина); 28 - розмір процентів, визначений пунктом 2.2.7. Договору; КДП - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу (несплаченої частини); 365 - кількість днів у році.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з 17.03.2021 року і до моменту виконання цього рішення, пеню за такою формулою: СОБ х ((ОС х 2): КДР) х КДП = сума пені, де: СОБ сума основного боргу(несплачена частина); ОС - 0,1% від суми невиконаного зобов`язання; КДР - кількість днів у році прострочення; КДП - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу (несплаченої частини).

3. Стягнути на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО- ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Чорновола,8 Код банку 380377, Код ) з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) пеню за Договором поруки №BGV/UA/03-2-5823/Р1 від 08 липня 2020 року в розмірі 547,00 грн, в т.ч.: пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 522,40 грн., пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом - 24,60 грн., а також 17 грн 96 коп. витрат по сплаті судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з 17.03.2021 року і до моменту виконання цього рішення пеню за такою формулою: Пеня = С х 2ОСД х Д / 100, де С - сума заборгованості за період; 20СД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення; Д - кількість днів прострочення.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2021 р.

Суддя Киричук О.А.