ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 Справа № 917/88/21

м. Полтава

Суддя Паламарчук В.В., при секретарі судового засідання Рожко О.П., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелміт", 43005, м.Луцьк, проспект Перемоги, будинок 15

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 13/39

про стягнення 121521,56 грн.

та зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 13/39

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелміт", 43005, м.Луцьк, проспект Перемоги, будинок 15

про стягнення 61018,40 грн.

За участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом): адвокат Максимчук Ю.В.

від відповідача (за первісним позовом): адвокат Шумська І.Г.

Суть справи: До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелміт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо" про стягнення 121521,56 грн. заборгованості з яких: 66900,37 грн. - пені, 22106,92грн. - штраф, 24447,14 грн. - інфляційні втрати, 8067,13 грн. - 3% річних від простроченої суми (в редакції заяви про зменшення позовних вимог, яка задоволена ухвалою суду від 23.02.2021 р. а.с. - 73-75).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021р. справу №917/88/21 передано на розгляд судді Паламарчука В.В.

Ухвалою суду від 01.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 23.02.2021 р. суд відклав підготовче засідання на 30.03.2021 р. та задовольнив заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.03.2021 р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо" строк на подання зустрічного позову. Відкрито провадження за зустрічним позовом та прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо" до розгляду з первісним позовом у справі № 917/88/21.

05.04.2021 р. від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на його подання 135-137)

Суд, за ухвалою суду від 08.06.2021р. задовольнив клопотання відповідача про поновлення процесуального строку та прийняв відзив до розгляду.

16.04.2021 р. до суду надійшов відзив ТОВ "Мелміт" на зустрічну позовну заяву та 20.04.2021р. відповідь на відзив (143-156)

05.05.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо" подало заперечення на відзив (по зустрічній позовній заяві) та 31.05.2021р. відповідач (по первісному позову) надав заяву про зменшення пені на 70%.(а.с. 158, 164).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 р. судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті в судовому засіданні на 24.06.2021 року.

В судовому засіданні 24.06.2021 р. представник позивача за первісним позовом оголосив зміст позовних вимог та просив суд їх задовольнити повністю, представник відповідача за первісним позовом оголосив зміст та підстави заперечень щодо предмета первісного позову і просив суд задовольнити зустрічний позов.

В судовому засіданні 24.06.2021 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про дату підписання повного тексту судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01 червня 2020 року між ТзОВ «МЕЛМІТ» (Постачальник) та ТзОВ «Торговий дім «Кременчукм`ясо» (Покупець) було укладено Договір поставки № 10 (а.с. 11), за умовами якого:

- Постачальник зобов`язувалося передавати у власність Покупця у зумовлені Договором строки товар: м`ясну продукцію та іншу сировину, а Покупець зобов`язувався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами цього Договору (п. 1.1. Договору);

- Вид, асортимент, ціна за одиницю товару, кількість, загальна вартість товару - зазначається у видатковій накладній на кожну партію товару (п. 1.2 Договору);

- Загальна ціна Договору складається з суми вартості товару, що поставляється згідно із видатковими накладними протягом всього строку його дії (п. 1.3 Договору);

- Оплата за Товар здійснюється шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок Постачальника, на умовах передоплати або відтермінування платежу, протягом 7 (сім) календарних днів з дати постачання Товару (п. 4.1 Договору);

- Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2020 року. У разі, якщо ні від однієї із сторін за два тижні до закінчення терміну дії цього Договору не поступить письмове повідомлення про розірвання Договору, цей Договір вважається пролонгованим на кожен подальший календарний рік (п. 10.1, 10.2 Договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Позивачем було передано Відповідачу протягом червня-жовтня 2020 року товар на загальну суму 3 487 688,03 грн. згідно наступних документів: видаткова накладна № 266 від 09.06.2020 р. на суму 116 062,51 грн., видаткова накладна № 315 від 24.06.2020 р. на суму 221 778,00 грн., видаткова накладна № 336 від 30.06.2020 р. на суму 32657,16 грн., видаткова накладна № 379 від 20.07.2020 р. на суму 38529,60 грн., видаткова накладна № 405 від 23.07.2020 р. на суму 225563,38 грн., видаткова накладна № 481 від 17.08.2020 р. на суму 305093,08 грн., видаткова накладна № 506 від 26.08.2020 р. на суму 948810,53 грн., видаткова накладна № 655 від 07.10.2020 р. на суму 493847,80 грн., видаткова накладна № 682 від 15.10.2020 р. на суму 1105345,97 грн.(а.с. - 12-20)

Вказані накладні підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками без зауважень.

За даними позивача, Відповідач неналежним чином та з порушенням строків здійснив лише часткову оплату, перерахувавши за товар 2 350 497,67 грн.

Станом на 18.01.2021 р. неоплаченим залишився товар на загальну суму 1137190,36 грн.

Станом на 12.02.2021 р. основна заборгованість ТОВ "ТД «Кременчукм`ясо» перед ТОВ "Мелміт" в розмірі 1137190,36 грн. відповідачем була сплачена в повному обсязі, у зв`язку з чим позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог (а.с. - 73-75).

Ухвалою суду від 23.02.2021 р. суд прийняв та задовольнив заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача складають 121521,56 грн. заборгованості з яких: 66900,37 грн. - пені, 22106,92 грн. - штраф, 24447,14 грн. - інфляційних втрат, 8067,13 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Згідно п. 7.5. 7.6 Договору, у разі прострочення терміну оплати товару Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від вартості неоплаченого товару, за кожен день прострочення. У разі необґрунтованої односторонньої відмови будь-якої із сторін від виконання своїх зобов`язань за Договором, винна сторона зобов`язана сплатити добросовісній стороні штраф у розмірі 2% від суми невиконаного зобов`язання.

Позивач за прострочення оплати товару нарахував Відповідачу пеню в розмірі 66 900,37 грн. (розрахунок пені додається, а.с. - 78-80).

Окрім того, позивач вважає, що оскільки остання партія Товару (за видатковою накладною № 682 від 15.10.2020 р.) станом на січень 2021 року залишається неоплаченою в повній мірі, то це свідчить про необґрунтовану односторонню відмову Відповідача від виконання своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Тому, у відповідності до п. 7.6 Договору, нарахував відповідачу штраф у розмірі 2% від суми невиконаного зобов`язання, який становить 22 106,92 грн. (1 105 345,97 грн. (сума останньої поставки) х 2 % (штраф).

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивача нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 24 447,14 грн. та 3% річних в розмірі 8 067,13 грн. (розрахунки додаються, а.с- 10).

Таким чином, загальна сума позовних вимог, заявлена до стягнення за первісним позовом складає 121521,56 грн.

Позивач за зустрічною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на п.7.8. договору, згідно якого визначено, що у випадку ненадання податкової накладної протягом 15 календарних днів з моменту поставки Товару, а також у випадку, якщо Постачальником не проведена реєстрація податкових накладних і/або коректування розрахунків до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в термін, вказаний в Податковому кодексі України, Постачальник зобов`язаний оплатити штраф в розмірі 20% від вартості Товару, який був поставлений без податкової накладної.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що 18 серпня 2020 року ТОВ «Мелміт» було здійснено поставку товару на суму 305 093,08 грн. відповідно до видаткової накладної №481.

При цьому, за даними позивача за зустрічним позовом, податкову накладну за даною поставкою зареєстровано в електронному реєстрі податкових накладних з порушенням умов вищевказаного Договору лише на 22 день з моменту поставки Товару.

Позивач за зустрічним позовом, посилаючись на порушенням ТОВ «Мелміт» строків надання податкової накладної на підставі п. 7.8 Договору нарахував та просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 61 018,40 грн. (305 092*20% ) штрафу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладені між сторонами договори за своєю природою є договорами поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач за первісним позовом здійснив оплату поставленого за договором товару з порушенням строків оплати.

Докази того, що відповідач здійснив оплату товарів у визначені договором строки в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

Факт порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань в частині оплати продукції не спростовується відповідачем за первісним позовом.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у договорі передбачили, що у разі прострочення терміну оплати товару Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від вартості неоплаченого товару, за кожен день прострочення. У разі необґрунтованої односторонньої відмови будь-якої із сторін від виконання своїх зобов`язань за Договором, винна сторона зобов`язана сплатити добросовісній стороні штраф у розмірі 2% від суми невиконаного зобов`язання (п. 7.5. 7.6 Договору).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем за первісним позовом на підставі вказаних положень нараховано відповідачу 66900,37 грн. - пені, 22106,92 грн. - штрафу, 24447,14 грн. - інфляційних втрат, 8067,13 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат, то суд вважає їх арифметично правильними, обґрунтованими в зв`язку з чим, позовні вимоги за первісним позовом в цій частині підлягають задоволенню.

Розглядаючи по суті клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 70% (а.с. - 164) суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначність прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення пені відповідач за первісним позовом посилається на те, що період прострочення виконання зобов`язання за договором є незначним і коливається від одного місяця до півроку. При цьому, причини невиконання зобов`язання не залежали від волі відповідача, а саме у зв`язку з введенням карантинних обмежень на території України, значно зменшилися обсяги продажу продукції ТОВ "ТД "Кременчукм`ясо", а також виникла дебіторська заборгованість покупців перед відповідачем, що в свою чергу спричинило зменшення обсягів виробництва та реалізації продукції, а також простої в роботі Товариства. Це призвело до виникнення кредиторської заборгованості ТОВ "ТД "Кременчукм`ясо" перед постачальником сировини.

Відповідач за первісним позовом вважає, що розмір заявленої Позивачем пені є неспіврозмірним із розміром завданих йому збитків у результаті порушення строків виконання зобов`язань відповідачем. Позивачем не надано жодних доказів наявності у нього збитків у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором, та необґрунтовано розміру таких збитків.

Враховуючи те, що розмір стягуваної пені не є завеликим в порівнянні із основним зобов`язанням, виконання якого було прострочено відповідачем, всупереч вимог Договору, відповідач не надав доказів засвідчення настання непереборної сили, суд прийшов до висновку, що відповідачем не зазначено жодних інших обставин, які б могли бути враховані судом при визначенні розміру стягуваної пені та слугували б підставою для можливого зменшення їх розміру на підставі вказаних вище норм ГК та ЦК України.

Щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 22106,92 грн. - штрафу, то суд відмовляє в задоволенні виходячи з наступного:

В обґрунтування позову в цій частині позивач за первісним позовом посилається на п. 7.6 Договору згідно якого у разі необґрунтованої односторонньої відмови будь-якої із сторін від виконання своїх зобов`язань за Договором, винна сторона зобов`язана сплатити добросовісній стороні штраф у розмірі 2% від суми невиконаного зобов`язання.

Таким чином, позивач за первісним позовом вважає, що у зв`язку з тим, що станом на січень 2021 р. залишається неоплачений товар за договором, то вказане свідчить про відмову відповідача від своїх зобов`язань.

Суд не погоджується з даним твердженням позивача за первісним позовом, та зазначає, що прострочення оплати та відмова від зобов`язань за договором є різними поняттями. В даному випадку відповідач за первісним позовом прострочив виконання зобов`язання щодо оплати поставленого за договором товару, про що свідчить погашення заборгованості відповідачем в подальшому, та як наслідок позивач за первісним позовом подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача про стягнення 22106,92 грн. - штрафу на підставі п. 7.6 Договору є безпідставними та такими, що ґрунтуються на власному тлумаченні умов договору.

Щодо зустрічного позову (а.с. - 107-109), то суд відмовляє в його задоволенні виходячи з наступного:

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідно до п.7.8. договору, визначено, що у випадку ненадання податкової накладної протягом 15 календарних днів з моменту поставки Товару, а також у випадку, якщо Постачальником не проведена реєстрація податкових накладних і/або коректування розрахунків до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в термін, вказаний в Податковому кодексі України, Постачальник зобов`язаний оплатити штраф в розмірі 20% від вартості Товару, який був поставлений без податкової накладної.

17 серпня 2020 року ТОВ «Мелміт» було здійснено поставку товару на суму 305 093,08 грн. відповідно до видаткової накладної № 481.

При цьому податкову накладну за даною поставкою зареєстровано в електронному реєстрі податкових накладних з порушенням умов вищевказаного Договору лише на 22 день з моменту поставки Товару.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що у зв`язку з порушенням ТОВ «Мелміт» строків надання податкової накладної сума штрафу складає 61 018,40 грн. (305 092*20% ) та вказує, що штраф з відповідача стягується не за порушення податкового зобов`язання, а за порушення господарського зобов`язання, яке визначеного саме умовами договору, оскільки результатом такого порушення є настання негативних наслідків для господарської діяльності позивача.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача 61018,40 грн. - штрафу.

Суд зазначає, що застосування вищевказаного штрафу можливе у двох випадках:

- У разі ненадання податкової накладної протягом 15 календарних днів з моменту поставки Товару;

- У разі якщо Постачальником не проведена реєстрація податкових накладних і/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в термін, вказаний в Податковому кодексі України.

Нормами чинного податкового законодавства передбачено обов`язок Постачальника скласти та направити у встановлені строки на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну за наслідками господарської операції. Матеріалами справи підтверджено, що даний обов`язок ТОВ «Мелміт» був виконаний в повному обсязі (а.с. -110-111).

ПК України не передбачено обов`язку надавати таку податкову накладну Покупцю, оскільки вона доступна йому в електронному кабінеті.

Також, вищевказаний пункт Договору передбачає обов`язок Постачальника сплатити вищевказаний штраф лише за Товар, який був поставлений без податкової накладної.

В той же час, увесь товар, який постачався ТОВ «Мелміт» був поставлений із зареєстрованими, у встановленому ПК України порядку, податковими накладними.

Як вбачається з матеріалів справи, товар, який постачався за видатковою накладною № 481 був поставлений 17.08.2020 р.

Податкова накладна № 481 була складена також 17 серпня 2020 року, тобто з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця (а.с. -110-111).

Згідно пункту 201.1, абзаців 1, 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Така податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Як вже зазначалося, податкова накладна № 481 була складена 17 серпня 2020 року, тобто з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця.

В свою чергу реєстрація даної податкової накладної в ЄРПН відбулася 12.09.2020 р., тобто в межах строків, передбачених п. 201.10 ст. 200 ПК України.

Отже, ТОВ «Мелміт» не було порушено умов п. 7.8. Договору, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення з відповідача 61018,40 грн. штрафу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи викладене та у відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати щодо сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що втрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат па професійну правничу допомогу з метою розподілу судових втрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що під час подання позовної заяви до суду, Позивачем були вказані орієнтовні розрахунки затрат на правову допомогу, заявлено вимогу про їх стягнення з Відповідача та зазначено, що додаткові підтверджуючі документи будуть надані в порядку та строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги від 14.01.2021 р., Додатку №1 до Договору від 14.01.2021 р., рахунком-фактурою № 47 від 16.04.2021 року, платіжного доручення № 271 від 19.04.2021 року на суму 11000,00 грн., Акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.04.2021 року (а.с. - 153-156), ордер серії АС № 1015170 (а.с. - 68).

З наданих доказів вбачається, що судові витрати підтверджуються приймання-передачі правничої допомоги від 16.04.2021 року, платіжним дорученням № 271 від 19.04.2021 року на суму 11000,00 грн. (а.с. - 155-156).

За оцінкою господарського суду подані позивачем докази на підтвердження надання йому професійної правничої допомоги, розміру витрат на неї і здійснення позивачем витрат на оплату такої допомоги у сумі 11 000,00 грн. відповідають вимогам ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не суперечать вимогам ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" і є достатніми.

Відповідач не співмірності заявлених позивачем до розподілу витрат на професійну правничу допомогу не довів.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов задоволено частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи, в розмірі 8998,91 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 13/39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелміт" (43005, м.Луцьк, проспект Перемоги, будинок 15, ) 66900,37 грн. - пені, 24447,14 грн. - інфляційних втрат, 8067,13 грн. - 3% річних, 1857,05 грн. - судового збору, 8998,91 грн. - витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог за первісним позовом - відмовити в задоволенні.

4. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2021р.

Суддя В.В. Паламарчук