ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Справа № 915/280/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ідентифікаційний код 42632465)

до відповідача: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546)

про: стягнення 1 570 970,78 грн,

та за зустрічним позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546)

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ідентифікаційний код 42632465)

про: стягнення 248 056,57 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом: Мухін О.І., адвокат за ордером,

від відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом: Тучкова Ю.В., у порядку самопредставництва,

Суть спору:

03.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 21/0226/-01 (з додатками), в якій просить суд:

- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ) суму основного боргу в розмірі 1567966,52 грн;

- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ) три проценти річних в розмірі 3004,26 грн;

- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 23564,56 грн, а також витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору на постачання товару № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020 з додатком та додатковою угодою до нього; видаткових накладних (3 шт.); товарно-транспортних накладних (3 шт.); податкових накладних (3 шт.); ярлыка на годную продукцию № 3-3683 от 07.12.2020; листа № 20/1203/01 від 03.12.2020 та претензії № 21/0204/-01 від 04.02.2021 з доказами їх направлення відповідачу; застосування норм статей 11, 16, 509, 525, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України та мотивовані порушенням Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором на постачання товару № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020 в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.03.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/280/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30 березня 2021 року о 10:00; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

11.03.2021 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 09.03.2021 (вх. № 3672/21) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, на яке суд відреагував відповідною ухвалою від 12.03.2021.

23.03.2021 до суду від Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов відзив на позовну заяву № 32/281 від 13.03.2021, у якому заявник зазначає, що вина відповідача щодо неоплати суми договору відсутня по незалежним від нього причинам. Крім того, відокремлений підрозділ просить суд взяти до уваги, що відповідач не ухиляється від сплати суми основної заборгованості та вживає всіх можливих заходів для цього.

25.03.2021 на офіційну електронну пошту суду від представника Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» надійшла заява № 32/273 від 17.03.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 29.03.2021.

29.03.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» надійшла відповідь на відзив № 21/0326/-01 від 26.03.2021, у якій позивач не погоджується з аргументами, наведеними у відзиві та просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Також 29.03.2021 до суду від Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла зустрічна позовна заява № 32/5179 від 24.03.2021 (з додатками) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» штрафних санкцій в сумі 248056,57 грн, з яких: штраф 7 % - 109757,65 грн, пеня 0,1 % - 138298,92 грн та судові витрати у розмірі 3720,85 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ґрунтуються на підставі: Додаткової угоди № 1 від 10.07.2020 до Договору на постачання товару № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020; видаткових накладних (3 шт.); претензії № 32/15755 від 21.09.2020 з доказами її направлення; застосування норм статей 526, 530, 546, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України та мотивовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» зобов`язань за укладеним між сторонами Договором на постачання товару № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020, а саме зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, передбаченого договором.

У судовому засіданні, проведеному 30.03.2021 за участю представників обох учасників справи, було оголошено перерву до 22 квітня 2021 року об 11:00.

Ухвалою суду від 01.04.2021 було прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/280/21 за зустрічним позовом; об`єднано зустрічний позов в одне провадження зі справою № 915/280/21; постановлено розгляд зустрічної позовної заяви здійснювати одночасно із первісним позовом; підготовче засідання призначено на 22 квітня 2021 року об 11:00; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті зустрічного позову.

01.04.2021 на офіційну електронну пошту суду від Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання № 32/326 від 31.03.2021 про долучення до матеріалів справи контррозрахунку 3 % річних у справі № 915/280/21.

14.04.2021 на офіційну електронну пошту суду від представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом надійшла заява № 32/372 від 12.04.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 19.04.2021.

21.04.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву № 21/0419/-01 від 19.04.2021, у якому заявник просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, зазначених в зустрічній позовній заяві від 24.03.2021 № 32/5179 (з урахуванням розрахунку згідно п. 4 Відзиву), з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на 95 відсотків.

У зв`язку з перебуванням судді Смородінової О.Г. на лікарняному у період з 20.04.2021 по 28.04.2021, судове засідання, призначене на 22.04.2021 не відбулося.

Ухвалою суду від 30.04.2021 підготовче засідання у справі було призначено на 25 травня 2021 року об 11:15.

11.05.2021 до суду від позивача за первісним позовом надійшло клопотання № 21/0506/-02 від 06.05.2021 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, на яке суд відреагував відповідною ухвалою від 13.05.2021.

19.05.2021 на офіційну електронну пошту суду від представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом надійшла заява № 32/544 від 17.05.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 21.05.2021.

21.05.2021 на офіційну електронну пошту суду від Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву № 32/572 від 21.05.2021, яка залишена судом без розгляду, з наведенням відповідної мотивації в ухвалі суду від 25.05.2021.

Ухвалою суду від 25.05.2021 будо закрито підготовче провадження у справі № 915/280/21, з призначенням її до судового розгляду по суті на 15 червня 2021 року об 11:30.

11.06.2021 на офіційну електронну пошту суду від представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом надійшла заява № 32/661 від 07.06.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 11.06.2021.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

15.06.2021 в судове засідання з`явилися повноважні представники обох учасників справи, які підтвердили актуальність правових позицій сторін, викладених в письмових заявах по суті справи.

Крім того, до закінчення судових дебатів у справі № 915/280/21 представник позивача за первісним позовом звернувся до суду з усною заявою в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про намір стосовно подання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 15.06.2021 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2020 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь», як постачальником, був укладений Договір на постачання товару № 53-123-01-20-062436 (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 44170000-2 по ДК 021:2015 - Плити, листи, стрічки та фольга, пов`язані з конструкційними матеріалами (Лист стальний) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2018 року (п. 1.1). Постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору (п. 1.2). Місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ (п. 1.3).

За умовами наведеного договору:

- загальна вартість товару складає: разом: 1325000,00 грн без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 265000,00 грн; всього з ПДВ: 1590000,00 грн (п. 2.1);

- за даним договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2);

- постачання здійснюється на протязі 90 днів за дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.08.2020 року на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника (п. 3.1, в редакції Додаткової угоди № 1 від 10.07.2020);

- з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; документ, що підтверджує якість товару (п. 3.2);

- датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3);

- при поставці продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в специфікації в більшу або меншу сторону, пов`язане з особливостями фасування або пакування такої продукції безпосередньо виробником, а також особливостями транспортування. При цьому, максимальний рівень допустимого відхилення не може перевищувати 10 % від встановленого специфікацією показника по кожній із позицій та обов`язково має бути узгоджений безпосередньо з покупцем, за умови, що суду договору не буде перевищено (п. 3.9);

- у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п. 4.1);

- приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС» (п. 5.1 Договору);

- всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з цього договору або у зв`язку з ним, будуть вирішуватись сторонами згідно претензійного порядку. Сторона, яка порушила права і законні інтереси іншої сторони, зобов`язана поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (п. 8.1);

- претензія підлягає розгляду в місячний строк, який обчислюється з дня її одержання (п. 8.2);

- у разі незадоволення претензії або неотримання відгуку у встановлений термін, а також неможливості врегулювання розбіжностей у претензійному порядку, спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 8.3);

- покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п. 11.1.1);

- постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим Договором (п. 11.3.1);

- договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою (п. 12.1);

- дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2021 (п. 12.2);

- закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього Договору, та виконання діючих зобов`язань (п. 12.3).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Між сторонами також була погоджена та підписана Специфікація № 1 на суму 1590000,00 грн, яка є Додатком № 1 до Договору № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020.

Додатковою угодою № 1 від 10.07.2020 сторони внесли зміни до договору, шляхом викладення в новій редакції п. 3.1 Договору.

Предметом первісного позову виступає майнова вимога постачальника щодо стягнення з покупця заборгованості за поставлений товар, а також відсотків річних, внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором поставки.

Предметом зустрічного позову виступає майнова вимога покупця щодо стягнення з постачальника штрафних санкцій, внаслідок порушення останнім зобов`язання щодо своєчасної поставки обумовленого договором товару.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин виконання укладеного між сторонами договору поставки, в частині своєчасності здійснення постачальником поставки обумовленого договором товару, а також повноти та своєчасності здійснення покупцем розрахунків за поставлений товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» на підтвердження власної правової позиції надало суду такі докази:

- Договір поставки № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020 з додатком та додатковою угодою до нього;

- видаткові накладні: № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020;

- товарно-транспортні накладні: № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020;

- податкові накладні: № 48 від 24.11.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 64 від 30.11.2020, № 51 від 25.11.2020, № 54 від 27.11.2020;

- ярлык на годную продукцию № 3-3683 от 07.12.2020;

- листи: № 20/0817/01 від 17.08.2020, № 20/1002/02 від 02.10.2020, № 20/1203/01 від 03.12.2020, та претензія № 21/0204/-01 від 04.02.2021 з доказами їх направлення покупцю;

- договір поставки № 20/05/63 від 03.04.2020 з видатковими накладними до нього;

- кредитний договір № 1654/2020/ЗОД-МСБ від 223.09.2020 з випискою по особовому рахунку;

- договори про надання поворотної фінансової допомоги: б/н від 16.03.2020, № 1504 від 15.04.2020, № КС_2 від 12.06.2020, а також платіжні доручення та оборотно-сальдові відомості до них.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Додаткова угода № 1 від 10.07.2020 до Договору поставки № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020;

- видаткові накладні: № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020;

- ярлык на годную продукцию № 3-3683 от 07.12.2020;

- витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 74 на запит від 22.03.2021 № 74;

- претензія № 32/15755 від 21.09.2020 з доказами її направлення постачальнику.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З матеріалів справи вбачається таке.

За умовами Договору, постачання мало бути здійснено на протязі 90 днів за дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.08.2020 (п. 3.1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 10.07.2020).

Публікація вказаного договору на веб-порталі ProZorro відбулася 31.03.2020, що підтверджується інформацією про закупівлю, розміщеною за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-02-18-000108-c.

За такого, з урахуванням дати публікації договору та приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України, постачання мало бути проведено у період з 30.06.2020, але не пізніше 30.08.2020.

На виконання умов вищенаведеного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» поставило Відокремленому підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція», а останній прийняв у власність товар на загальну суму 1 567 966,52 грн, що підтверджується:

1. Копіями видаткових накладних:

- № КС-112401 від 24.11.2020 на суму 577248,62 грн. Постачання відбулося 26.11.2020, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.

- № КС-112502 від 25.11.2020 на суму 451006,90 грн. Постачання відбулося 26.11.2020, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.

- № КС-112701 від 27.11.2020 на суму 539711,00 грн. Постачання відбулося 30.11.2020, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.

2. Копіями товарно-транспортних накладних:

- № КС-112401 від 24.11.2020 на суму 577248,62 грн;

- № КС-112502 від 25.11.2020 на суму 451006,90 грн;

- № КС-112701 від 27.11.2020 на суму 539711,00 грн.

На підтвердження зазначених обставин позивачем за первісним позовом також надано до матеріалів справи копії податкових накладних, з доказами їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкова накладна № 48 від 24.11.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 64 від 30.11.2020. З квитанцій про реєстрацію в ЄРПН вбачається, що податкова накладна була доставлена до центрального рівня Держаної податкової служби України 11.12.2020 та прийнята. При цьому розрахунок коригування було доставлено до центрального рівня Держаної податкової служби України 14.12.2020 та прийнято;

- № 51 від 25.11.2020. З квитанції про реєстрацію в ЄРПН вбачається, що податкова накладна була доставлена до центрального рівня Держаної податкової служби України 11.12.2020 та прийнята;

- № 54 від 27.11.2020. З квитанції про реєстрацію в ЄРПН вбачається, що податкова накладна була доставлена до центрального рівня Держаної податкової служби України 14.12.2020 та прийнята.

Матеріали справи містять також ярлык на годную продукцию № 3-3683 от 07.12.2020, а також лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» № 20/1203/01 від 03.12.2020 по виконанню умов Договору поставки, зокрема, стосовно врахування покупцем п. 3.9 Договору щодо ваги поставленого товару.

За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь», не спростованими та не запереченими Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція», останній оплати за поставлений товар не здійснив.

З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з невиконанням постачальником умов договору щодо постачання товару у встановлений строк, 23.09.2020 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» було скеровано претензію № 32/15755 від 21.09.2020 про сплату штрафних санкцій у розмірі 25440,00 грн.

У відповідь на вказану претензію, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» звернулося до Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» з листом № 20/1002/02 від 02.10.2020, зі змісту якого, зокрема вбачається, що постачальник зауважує покупцю на порушенні строків оплати за поставлений товар, а також звертається з проханням розглянути можливість перенесення термінів виконання договірних зобов`язань в частині поставки товару на максимально можливі терміни.

Крім того, 17.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» також зверталося до Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» з листом № 20/0817/01 від 17.08.2020 щодо укладання додаткової угоди, зокрема щодо продовження строків поставки товару.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з невиконанням покупцем умов щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого товару, 04.02.2021 скеровувало на адресу Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» претензію № 21/0204/-01 від 04.02.2021 про сплату заборгованості за Договором поставки № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020 року у розмірі 1568274,80 грн, з урахуванням нарахованих 3 % річних. Суд констатує відсутність відповіді на вказану вимогу в матеріалах справи.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасності здійснення поставки закон покладає на постачальника. При цьому обов`язок доведення факту своєчасності здійснення оплати за поставлений товар закон покладає на покупця.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» за первісним позовом суд вважає за необхідне зазначити таке.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач за первісним позовом дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за поставлений за Договором поставки № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020 товар, в зв`язку з чим товариство цілком правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Суд відмічає, що у відзиві на позовну заяву Відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» визнав, що у його бухгалтерському обліку відображена кредиторська заборгованість за кладеним договором у розмірі 1567966,52 грн.

Посилання ж відповідача у відзиві на наявність фінансової кризи та відсутність вини підприємства, як підстави для відповідальності, відхиляються судом.

Відповідно змісту ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

На переконання суду, Відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не спростував вимоги позивача, не надав суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» суму заборгованості в розмірі 1 567 966,52 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Крім того, внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом (згідно з наведеними у позовній заяві розрахунками) 3 % річних на загальну суму 3004,26 грн, у тому числі:

- по видатковій накладній № КС-112401 від 24.11.2020 за період прострочення з 03.02.2021 по 26.02.2021 на суму 1138,68 грн;

- по видатковій накладній № КС-112502 від 25.11.2020 за період прострочення з 03.02.2021 по 26.02.2021 на суму 889,66 грн;

- по видатковій накладній № КС-112701 від 27.11.2020 за період прострочення з 05.02.2021 по 26.02.2021 на суму 975,92 грн.

Суд зазначає, що за приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних.

При цьому, суд зауважує, що заперечення Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» щодо проти здійснених нарахувань відсотків річних в частині визначення періоду відповідних нарахувань, а контррозрахунок відповідача за первісним позовом, взяті судом до уваги. Так, суд погоджується з посиланням відповідача за первісним позовом на необхідність врахування при визначенні строку здійснення розрахунків за поставлений товар дати реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням наведеного, судом здійснено перерахунок 3 % річних і встановлено, що обґрунтованою сумою трьох відсотків річних у спірних правовідносинах є 1068,05 грн, зокрема:

- по видатковій накладній № КС-112401 від 24.11.2020 за період прострочення з 18.02.2021 по 26.02.2021 на суму 379,56 грн;

- по видатковій накладній № КС-112502 від 25.11.2020 за період прострочення з 18.02.2021 по 26.02.2021 на суму 333,62 грн;

- по видатковій накладній № КС-112701 від 27.11.2020 за період прострочення з 19.02.2021 по 26.02.2021 на суму 354,88 грн.

За такого, суд відмовляє позивачу за первісним позовом у стягненні з відповідача за первісним позовом 3 % річних у сумі 1936,21 грн.

Щодо вимог Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за зустрічним позовом суд вважає за необхідне зазначити таке.

З урахуванням наведених вище обставин справи, за висновками суду в спірних правовідносинах Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності поставки товару за Договором на постачання товару № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язання.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.1 Договору, у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Таким чином, на підставі наведених правових норм та умов Договору позивач за первісним позовом цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом:

1. Пеню на загальну суму 138298,92 грн, у тому числі:

- по видатковій накладній № КС-112401 від 24.11.2020 за період прострочення з 31.08.2020 по 25.11.2020 на суму 50220,62 грн;

- по видатковій накладній № КС-112502 від 25.11.2020 за період прострочення з 31.08.2020 по 25.11.2020 на суму 39237,60 грн;

- по видатковій накладній № КС-112701 від 27.11.2020 за період прострочення з 31.08.2021 по 29.11.2020 на суму 48840,70 грн.

1. Штраф (7%) на загальну суму 109757,65 грн, у тому числі:

- по видатковій накладній № КС-112401 від 24.11.2020 за період прострочення з 31.08.2020 по 25.11.2020 на суму 40407,40 грн;

- по видатковій накладній № КС-112502 від 25.11.2020 за період прострочення з 31.08.2020 по 25.11.2020 на суму 31570,48 грн;

- по видатковій накладній № КС-112701 від 27.11.2020 за період прострочення з 31.08.2021 по 29.11.2020 на суму 37779,77 грн.

Перевіривши розрахунки позивача за зустрічним позовом, судом встановлено, що відповідні нарахування Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» проведено правильно, а отже позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання ж відповідача за зустрічним позовом на здійснення такого розрахунку з арифметичними помилками, при визначенні періоду прострочення, у зв`язку з тим, що 30.08.2020 є вихідним днем, а отже, на переконання товариства останнім днем виконання зобов`язань з поставки товару мав бути наступний робочий день - понеділок 31.08.2020, відхиляються судом.

Так, з огляду на вказані заперечення, відповідач за зустрічним позовом фактично посилається на положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, сторонами у договорі встановлено саме термін, а не строк здійснення поставки, а отже, приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України не підлягають застосуванню.

При цьому, судом не залишено поза увагою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій на 95 %.

В обґрунтування вказаного клопотання заявником, зокрема, зазначено, що застосування штрафних санкцій має на меті, перед усім, відновлення порушених майнових прав сторони у господарському зобов`язанні, у тому числі шляхом відшкодування завданих збитків. ДП «НАЕК «Енергоатом» у своїй позовній заяві жодним чином не пояснив, в чому конкретно полягає порушення його майнових прав простроченням постачання товару за договором. Також в зустрічний позовній заяві не наведено жодного обґрунтування завданих відповідачем збитків. Також відповідач за зустрічним позовом наголошує, що внаслідок неправомірних дій ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо порушення строків оплати поставленого товару за кількома договорами поставки на підприємстві (відповідач за зустрічним позовом) настали негативні наслідки, зокрема: скорочення персоналу підприємства, відсутність можливості закупівлі металопрокату, що призвело до невиконання умов укладених договорів, заборгованість щодо сплати податків до бюджету, відсутність можливості розмитнення товару за імпортним контрактом, що призвело до звернення в банківську установу за отриманням кредитних коштів, а також до залучення запозичених коштів у вигляді фінансових допомог.

Відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» проти викладеного клопотання заперечував, посилаючись на те, що укладаючи Договір на постачання товару сторони передбачили розмір штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором. Отже відповідач за зустрічним позовом розумів його суттєві умови, у тому числі і умови забезпечення виконання зобов`язань.

Розглянувши відповідне клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій, у сукупності з запереченнями позивача за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне зазначити таке:

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

Правовий аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені або штрафу, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд.

Вказана правова позиція є сталою в судовій практиці та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18 та від 18.06.2019 у справі № 914/891/16.

Суд відмічає, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

У відповідності до ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

За змістом ст. 230 ГК України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Суд не може визнати достатнім для зменшення розміру штрафних санкцій посилання відповідача за зустрічним позовом на відсутність збитків у позивача, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, оскільки, як вказувалось вище, зобов`язання мають бути виконані належним чином.

Суд також вважає за необхідне відмітити, що штрафні санкції нараховані Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у розмірі, погодженому в договорі за фактичний період прострочення, розмір пені та штрафу є співрозмірним з сумою простроченого зобов`язання. При цьому, незаявлення позивачем збитків не свідчить про відсутність для позивача негативних наслідків та незручностей у зв`язку з несвоєчасністю здійснення поставки.

Крім того, суд наголошує, що зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках. Зважаючи ж на обставини справи та зазначені відповідачем у клопотанні підстави для зменшення пені, суд не вбачає їх винятковими.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру заявлених позивачем за зустрічним позовом штрафних санкцій, а, отже, відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

За такого, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та про задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого, у зв`язку з частковим задоволенням первісного позову з відповідача за первісним позовом належить стягнути (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 23535,52 грн ((1569034,57 / 1570970,78) * 23564,56 = 23535,52) судового збору.

Крім того, у зв`язку з задоволенням зустрічного позову в повному обсязі, судовий збір, сплачений за подання до господарського суду зустрічної позовної заяви в сумі 3720,85 грн підлягає покладенню на відповідача за зустрічним позовом.

При цьому, суд відмічає, що відповідно до ч. 11 ст. 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Враховуючи викладене, слід провести зустрічне зарахування стягнутих сум. В результаті зарахування з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» слід стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» заборгованість в розмірі 1 320 978,00 грн, а також 19 814,67 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. З Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 1 567 966,52 грн, три проценти річних в розмірі 1 068,05 грн, а також 23 535,52 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в розмірі 1 936,21 грн відмовити.

4. Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

5. З Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» підлягає стягненню пеня в розмірі 138 298,92 грн, штраф в розмірі 109 757,65 грн, а також 3 720,85 грн судового збору.

6. Провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню.

7. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ідентифікаційний код 42632465) заборгованість в розмірі 1 320 978,00 грн, а також 19 814,67 грн судового збору.

8. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач за первісним позовом / відповідач за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ідентифікаційний код 42632465);

Відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546).

Повне рішення складено та підписано судом 29.06.2021.

Суддя О.Г. Смородінова