ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.06.2021м. ДніпроСправа № 904/3231/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.
за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.
від заявника (позивача): не з`явився;
від відповідача: Лєвшакова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") (м.Рига, Латвійська Республіка)
про ухвалення додаткового рішення
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") (м.Рига, Латвійська Республіка)
до Державного підприємства "Смоли" (м. Кам`янське, Дніпропетровська область)
про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 38-07/17 від 06.04.2020 у розмірі 173 800 євро 00 центів, пені у розмірі 269 059 грн. 20 коп. та 3% річних у розмірі 2025 євро 76 центів
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Державного підприємства "Смоли" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю № 38-07/17 від 06.04.2020 у розмірі 173 800 євро 00 центів, пені у розмірі 269 059 грн. 20 коп. та 3% річних у розмірі 2 025 євро 76 центів.
Ціна позову складається з наступних сум:
- 173 800 євро 00 центів - основний борг;
- 269 059 грн. 20 коп. - пеня;
- 2 025 євро 76 центів - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 38-07/17 від 06.04.2020 в частині повної та своєчасної сплати поставленого позивачем у червні 2020 року товару, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 173 800 євро 00 центів. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 30.09.2020 по 18.02.2021 у сумі 269 059 грн. 20 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 30.09.2020 по 18.02.2021 у сумі 2 025 євро 76 центів.
Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 758 євро 07 центів та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з Державного підприємства "Смоли" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") - 173 880 євро 00 центів - основного боргу, 269 059 грн. 20 коп. - пені, 2 025 євро 76 центів - 3% річних та 2 758 євро 07 центів - витрат по сплаті судового збору.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 26196/21 від 26.05.2021), в якій він просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 32 830 грн. 98 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, ухвалою суду від 27.05.2021 заяву позивача було прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07.06.2021.

Судове засідання, призначене на 07.06.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 03.06.2021 по 14.06.2021 включно.

В подальшому, ухвалою суду від 15.06.2021 судове засідання щодо розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення було призначено на 25.06.2021.

Від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх. суду № 31600/21 від 25.06.2021), в якому він заперечує проти стягнення вказаних витрат у заявленому позивачем розмірі, посилаючись на таке:

- на адресу відповідача подані позивачем докази судових витрат, які останній поніс у зв`язку з розглядом справи, взагалі не надходили, а на адресу суду, як зазначено в ухвалі про призначення заяви до розгляду від 15.06.2021, заява від позивача надійшла 26.05.2021;

- заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, а саме 38 392 грн. 29 коп. є завищеним, необґрунтованим і не відповідає складності справи і критеріям, встановленим частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, позовні заяви, ідентичні за змістом та правовим обґрунтуванням поданій позивачем у цій справі (змінювавсь лише номер договору, сума боргу і назва поставленого товару), вже неодноразові розглядались Господарським судом Дніпропетровської області і інтереси позивача під час їх розгляду представляв той самий адвокат Квашук О.Д., що підтверджується інформацією, наявною у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Окрім того, дана категорія справ є нескладною, правова позиція є очевидною, особливо враховуючи той факт, що за всіма спірними договорами між позивачем і відповідачем ще до подання позовів підписані акти звіряння взаєморозрахунків. Кількість судових засідань для розгляду справи, у яких був присутній адвокат позивача, була невеликою (два засідання) і засідання були нетривалими.

Зважаючи на скорочені строки розгляду заяви, судом було додатково повідомлено позивача та відповідача про день, час та місце розгляду даної заяви, шляхом направлення телефонограм, яка була отримана позивачем - 18.06.2021 (а.с. 110).

Представник позивача у судове засідання 25.06 не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив.

Суд відзначає, що позивач про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, оскільки 18.06.2021 отримав телефонограму, що відповідно до частин 6, 9 статті 120 Господарського процесуального кодексу України є належним повідомленням про день, час та місце судового засідання (постанова Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 910/7819/18).

Крім того, учасники судового провадження, безвідносно до отримання/неотримання поштової кореспонденції, в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України", рішенні від 26.04.2007 по справі "Олександр Шевченко проти України", рішенні від 14.10.2003 по справі "Трух проти України".

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 910/5187/19, від 24.03.2020 у справі 904/1975/19.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення позивача про розгляд даної справи (заяви) судом, що підтверджується направленням ухвали суду на всі відомі суду адреси та засоби зв`язку з ним.

При цьому, згідно з приписами частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви позивача, суд позбавлений можливості відкласти її розгляд на іншу дату.

Отже, враховуючи скорочений строк на розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, а також достатність доказів для розгляду вказаної заяви, суд вважає за доцільне провести розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення без участі представника останього, оскільки така неявка відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає такому розгляду.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, заслухавши пояснення представника відповідача

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Державного підприємства "Смоли" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю № 38-07/17 від 06.04.2020 у розмірі 173 800 євро 00 центів, пені у розмірі 269 059 грн. 20 коп. та 3% річних у розмірі 2 025 євро 76 центів.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 758 євро 07 центів та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з Державного підприємства "Смоли" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") - 173 880 євро 00 центів - основного боргу, 269 059 грн. 20 коп. - пені, 2 025 євро 76 центів - 3% річних та 2 758 євро 07 центів - витрат по сплаті судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до вказаних положень, позивач у позовній заяві наводив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та зазначав про те, що остаточний розмір вказаних витрат буде визначено та, разом із відповідними доказами, подано до суду у встановленому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 8-9).

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В подальшому, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 830 грн. 98 коп.

З приводу вказаної заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо);

- такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, порядок розподілу судових витрат судом визначений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, частина 8 якої передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Андрій Мягкий і Партнери" (далі - виконавець) було укладено договір про правову допомогу № 15/07/20-1-ZP (далі - договір, а.с. 84-85), відповідно до пункту 1.1. якого клієнт доручає виконавцю надання юридичних послуг (далі - послуги), виконавець приймає на себе зобов`язання надавати клієнту послуги, вказані у розділі ІІ, у відповідності з умовами договору, а клієнт зобов`язаний оплачувати послуги у порядку, строки та на умовах, передбачених договором.

У відповідності з пунктами 1.2.-.1.3. договору відповідальним адвокатом за надання послуг зі сторони адвокатського об`єднання є керуючий партнер, адвокат Квашук Олександр. Адвокати виконавця (партнери): Квашук Олександр, Слепуха Олена.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що адвокати виконавця забезпечують юридичний супровід стягнення у судовому порядку заборгованості Державного підприємства "Смоли".

Відповідно до пункту 2.2. договору для виконання вказаного доручення виконавець в інтересах клієнта уповноважується надавати наступні послуги:

- правовий аналіз відомостей, фактів, документів, які мають відношення до предмету вказаного доручення;

- надання усних та/або письмових довідок (консультацій, роз`яснень), складання правових висновків з питань, які мають відношення до предмету до договору; складання будь-яких документів правового характеру;

- представництво клієнта в державних органах, з юридичними та фізичними особами;

- ведення переговорів з третіми особами;

- досудовий правовий аналіз та підготовка висновків у судових справах;

- представництво інтересів клієнта у компетентних судах України всіх видів судочинства та інстанцій;

- представництво клієнта в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, реалізація всіх прав, сторони у ході арбітражного провадження, у тому числі підготовка, подача заяв та інших документів;

- участь у судових спорах в інтересах клієнта: аналіз судової практики з аналогічних справ, складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, відзивів, будь-яких інших заяв по суті справи, участь у судових засіданнях, реалізація прав сторони судового розгляду;

- складання та подача процесуальних документів у компетентні суди, Міжнародний комерційний арбітражний суд у процесі розгляду спорів;

- представництво клієнта у виконанні судових рішень, реалізація прав та зобов`язань стягувача у виконавчому провадженні, представництво клієнта в органах виконавчої служби;

- надання за усною згодою сторін інших юридичних послуг будь-якого змісту та об`єму.

У подальшому, 18.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Андрій Мягкий і Партнери" (далі - виконавець) було укладено додатковий договір № 2 до договору ро правову допомогу № 15/07/20-1-ZP від 15.07.2020 (далі - додатковий договір), за умовами пункту 1 якого погодинна ставка гонорару виконавця (адвоката, партнеру виконавця) за надання професійної правової допомоги клієнту в частині юридичного супроводу стягнення у судовому порядку з Державного підприємства "Смоли" основного боргу, а також пені та трьох відсотків річних, які виникли (нараховані) на підставі укладеного між клієнтом та вказаним державним підприємством договору № 38-07/17 від 06.04.2020, складає 100 Євро за годину роботи. Вказана сума є еквівалентом суми, вираженої у гривнях, з урахуванням офіційного курсу гривні до Євро, встановленого Національним банком України станом на день оплати гонорару.

Згідно з пунктами 4-5 додаткового договору останній вступає в силу з дня його підписання та є невід`ємною частиною договору про правову допомогу № 15/07/20-1-ZP від 15.07.2020. Даний додатковий договір регулює специфіку взаємовідносин сторін за договором про правову допомогу № 15/07/20-1-ZP від 15.07.2020 відповідно до конкретної фактичної ситуації, вказаної у пункті 1, за якою клієнт потребує професійної правової допомоги.

Пунктом 1 додаткового договору також визначено, що гонорар може оплачуватися, на розсуд клієнта, в Євро. Гонорар нараховується шляхом множення погодинної ставки виконавця на кількість часу, витраченого на надання тієї чи іншої конкретної юридичної послуги (мінімальна кількість часу - одна шоста частина години). За усною угодою сторін, орієнтовно вирахуваний гонорар (маються на увазі - фактичні витрати) може бути оплачений клієнтом виконавцю до закінчення надання послуг, передбачених додатковим договором. У такому разі кінцеві витрати між сторонами будуть проводитись з урахуванням отриманої виконавцем попередньої оплати (авансу). Види послуг (професійної юридичної допомоги), на надання яких (в межах вказаного в пункті 1 "юридичного супроводу стягнення у судовому порядку") виконавець уповноважений клієнтом, визначені пунктом 2.2. розділу ІІ договору, та пунктом 2 додаткового договору.

Загальний розмір гонорару разом з фактичними витратами виконавця в межах додаткового договору не може перевищувати 1 600 Євро (пункт 1 додаткового договору).

Відповідно до пункту 2 додаткового договору сторони встановлюють наступні норми кількості часу роботи виконавця, які застосовуються до окремих видів юридичних послуг:

- вивчення документів, які стосуються суті доручення, та правовий аналіз обставин господарських правовідносин, визначення способів захисту прав, інтересів клієнта - 1 година;

- підготовка позовної заяви, розрахунків та інших матеріалів, які додані до позову - до 9 годин;

- підготовка адвокатського запиту до Державної казначейської служби України для підтвердження зарахування судового збору, сплаченого клієнтом в іноземній валюті, до Державного бюджету України, на доказ факту такої оплати (перед подачею позову до суду) - 0,5 години;

- представництво у суді - участь в судових засіданнях , у тому числі в режимі відеоконференції, - перша інстанція - всього до 5 годин (із розрахунку 1 засідання - до 1 години), апеляційне провадження - всього до 3 годин, касаційне провадження - всього до 2 годин;

- підготовка заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань: перша інстанція - всього до 3 годин;

- підготовка апеляційної чи касаційної скарги - до 5 годин (за кожну скаргу);

- підготовка відзиву на апеляційну чи касаційну скаргу (по 3 години);

- здійснення за усною згодою сторін інших дій, необхідних для виконання доручення клієнта (за фактично витраченим часом).

Як вбачається із наданого акту прийому-передачі юридичних послуг від 19.05.2021, сторони підписали вказаний акт про наступне: Адвокатське об`єднання "Адвокатська компанія "Андрій Мягкий і Партнери" (виконавець) у період з 18.02.2021 по 18.05.2021 надав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (клієнт) прийняв наступні юридичні послуги:

1) вивчення документів, які стосуються змісту доручення клієнта, правовий аналіз господарських відносин клієнта та Державного підприємства "Смоли", що виникли на підставі укладеного між ними договору № 38-07/17 від 06.04.2020, визначення способів захисту прав та інтересів клієнта (1 година вартістю 3 367 грн. 28 коп.);

2) підготовка позову, підготовка позовних матеріалів для розгляду справи у суді, подання позову до суду:

- проведення розрахунків пені (пункт 8.3. договору № 38-07/17 від 06.04.2020) та трьох відсотків річних (стаття 625 Цивільного кодексу України);

- підготовка позовної заяви про стягнення із Державного підприємства "смоли" коштів у сумі 173 880 Євро основного боргу, 2025, 76 Євро трьох відсотків річних, 269 059 грн. 20 коп. пені (ціна позову: 6 210 592 грн. 57 коп.);

- здійснення дій щодо належної підготовки позовних матеріалів перед направленням їх до суду відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України (оформлення додатків до позову, надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу) (7 годин вартістю 23 570 грн. 96 коп. грн.);

3) підготовка та направлення адвокатського запиту до Державної казначейської служби України з метою отримання доказів сплати клієнтом судового збору в іноземній валюті у сумі 2 758,07 Євро за подання позову до суду та зарахування коштів до Державного бюджету України (0,5 годин вартістю 1 683 грн. 64 коп. грн.);

4) представництво клієнта як позивача у суді із участю у підготовчому засіданні Господарського суду Дніпропетровської області (21.04.2021) у справі № 904/3231/21 (0,5 годин вартістю 1 683 грн. 64 коп. грн.);

5) представництво клієнта як позивача у суді із участю у засіданні Господарського суду Дніпропетровської області (розгляд справи по суті) (18.05.2021) у справі № 904/3231/21 (0,45 годин 2 525 грн. 46 коп.).

Вказаний акт приймання-передачі наданих послуг підписаний уповноваженим представниками сторін та скріплений печатками підприємства та об`єднання (а.с. 81-82).

З приводу заперечень відповідача щодо порушення строку надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

В аспекті зазначеного господарський суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Зазначені докази подані суду з пропуском строку, визначеного частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на один день, отже, враховуючи викладені вище підходи, з метою уникнення надмірного формалізму, суд вважає за доцільне поновити пропущений позивачем на 1 день строк та прийняти подані ним докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3 додаткового договору передбачено, що клієнт відшкодовує виконавцю витрати адвоката, партнеру виконавця, які необхідні для надання правової допомоги (поштові, транспортні витрати, включаючи витрати на оплату палива для заправки автомобіля в день засідання, обов`язкових платежів та інше). Розмір такої компенсації визначається у гривні та може оплачуватися клієнтом в Євро з урахуванням офіційного курсу гривні, встановленого Національним банком України станом на день оплати.

Загальний розмір гонорару разом з фактичними витратами виконавця в межах додаткового договору не може перевищувати 1 600 Євро (пункт 1 додаткового договору).

На підтвердження оплати наданих адвокатським об`єднанням послуг професійної правничої допомоги позивачем надано банківську виписку на суму 6 084 Євро (а.с. 89), а також лист-відповідь про підтвердження перерахування позивачем адвокатському об`єднанню грошових коштів у сумі 6 084 Євро, до складу яких входить гонорар за додатковим договором № 2 від 18.02.2021 у розмірі 1 160 Євро (а.с. 90).

При цьому, суд відзначає, що, враховуючи норми статті 126 Господарського процесуального кодексу України, досліджувати питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу суд може лише за наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони, саме на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності таких витрат.

Слід також відзначити, що адекватність та розумність розміру вказаних витрат вбачається також із їх співмірності із розміром судового збору за подання позовної заяви у даній справі.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 32 830 грн. 98 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі була заборгованість за договором про закупівлю, правовідносини за яким не викликають будь-яких складнощів, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує її вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- заявлені позовні вимоги аналогічного змісту вже неодноразово розглядались Господарським судом Дніпропетровської області, за якими інтереси позивача представляв адвокат Квашук О.Д., який є представником і у даній справі;

- кількість судових засідань для розгляду справи, в яких був присутній адвокат позивача, була невеликою (два засідання) і засідання були нетривалими.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті від 19.05.2021, суд відзначає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у визначеному вище розмірі; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 20 000 грн. 00 коп. частина витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Смоли" (51917, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, проспект Аношкіна, будинок 179; ідентифікаційний код 30168850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") (Латвійська Республіка, м. Рига, вулиця Ернеста Бірзніека-Упіша 20А - 14, LV-1050; ідентифікаційний код (єдиний реєстраційний номер) 8) 20 000 грн. 00 коп. - частину витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 29.06.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко