ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.06.2021 Справа № 905/484/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м.Верхньодніпровськ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ", м.Маріуполь

про стягнення основного боргу у розмірі 415287,94грн та пені у сумі 17541,72грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м.Верхньодніпровськ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ", м.Маріуполь про стягнення основного боргу у розмірі 415287,94грн та пені у сумі 17541,72грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідача виник обов`язок по сплаті суми заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №089ЛС-02/732 від 04.12.2018.

Ухвалою суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/484/21; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 15.04.2021 о 10:00год.

07.04.2021 до суду від позивача надійшла заява №218/07 від 06.04.2021 про розгляд справи за відсутності представника позивача. Суд задовольнив вказану заяву.

13.04.2021 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що позивачем не обґрунтовано документально строки виникнення зобов`язань, а також в матеріалах справи відсутні докази вручення ПрАТ «МК «Азовсталь» рахунків на оплату ресурсів. Позивач не підтвердив виконання ним умов п.6.4 договору та не підтвердив настання в нього права вимоги в заявленому в позовній заяві розмірі. Звертаючись до суду позивач не підтвердив факт прострочення зобов`язань по договору відповідачем, тому відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій. Відповідач вважає, що пеня є спеціальною санкцією та не може бути об`єктом оподаткування податку на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. Відповідач наполягає на необхідність виключення з наданого позивачем розрахунку пені сум ПДВ. В разі якщо суд прийде до висновку про задоволення позову, відповідач просить суд зменшити суму пені на 90%.

Ухвалою суду від 15.04.2021 відкладено підготовче засідання на 13.05.2021 об 11:30год.

28.04.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив №2818/07 від 27.04.2021. Позивач зазначив, що у специфікаціях №8 від 11.06.2020 та №9 від 07.07.2020 встановлено ціну і строк оплати поставлених ресурсів - 10 календарних днів від дати їх поставки. Щодо виключення сум ПДВ у ціні товару при нарахуванні пені позивач зазначив, що у відповідності до ст.188.1 Податкового кодексу України, на яку посилається представник відповідача, вартість товарів при їх поставці визначається з урахуванням загальнодержавних податків і зборів, а податок на додану вартість - загальнодержавний податок, який повинен бути врахований у встановленому чинним законодавством розмірі при визначенні ціни товару, що поставляється і при порушенні строків оплати повинен враховуватись.

Суддя Курило Г.Є. у період з 11.05.2021 по 21.05.2021 (включно) перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим підготовче засідання 13.05.2021 у справі №905/484/21 не відбулось.

Після виходу судді Курило Г.Є. з лікарняного, суд ухвалою від 24.05.2021 визначив дату та час проведення підготовчого засідання у справі №905/484/21: 10.06.2021 о 11:00 год.; продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 (тридцять) днів.

08.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у підготовчому засіданні, призначеному на 10.06.2021, за відсутності представника позивача. Суд задовольнив означену заяву. Також позивач надав відповідь на заперечення, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.06.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/484/21; призначено розгляд справи по суті на 30.06.2021 о 10:20 год.

Представники сторін в судове засідання 30.06.2021 не з`явились, про дату, часта місце судового засідання повідомлені належним чином.

29.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, суд задовольняє означену заяву.

29.06.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні означеного клопотання, оскільки явка представників учасників у судове засідання 30.06.2021 обов`язковою не визнавалась, а заявник у клопотанні про відкладення розгляду справи не навів суду доводів, що унеможливлюють розгляд справи по суті за його відсутності.

Поряд з цим, одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи, що неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, зважаючи на розумність строків розгляду справи, приймаючи до уваги, що провадження по справі відкрито 22.03.2021, суд вважає за можливе розглянути справу по суті у даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, господарський суд встановив наступне.

04.12.2018 між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (покупець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод" (постачальник, позивач) укладено договір №089ЛС-02/732 (договір), за змістом п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити матеріали (ресурси) на умовах, передбачених договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною (п.2.1 договору).

У розділі 3 договору сторони визначили умови і строки поставки, зокрема відповідно до п.3.1 договору поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних в специфікаціях у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2000 року.

За умовами п.3.2 договору строки поставки ресурсів вказуються в специфікаціях. У випадку поставки ресурсів у відповідності з графіком - графік оформлюється в якості додатку до контракту, який є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п.3.3 договору постачальник має право здійснити поставку ресурсів в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця в письмовій формі.

Право власності на ресурси та ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару (п. 3.4 договору).

Згідно з п.4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказаними в специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

Ціна на ресурси може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в даний договір. Зміна ціни після оплати ресурсів не допускається (п.4.2 договору).

У відповідності до п.4.3 договору загальна сума договору визначається як сумарна вартість ресурсів, поставка яких здійснюється згідно з доданими специфікаціями.

Згідно з п.5.1 договору оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в договорі.

Відповідно до п.5.2 договору оплата за поставлені ресурси буде здійснюватись протягом строку, вказаного в специфікації, який розраховується з моменту поставки ресурсів та надання документів, вказаних в п.6.4 договору.

Датою оплати ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця (п.5.3 договору).

Згідно з п.6.1 договору прийом ресурсів по кількості здійснюється згідно з вимогами Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 зі змінами та доповненнями, а також у відповідності до вимог ТУ та ГОСТ для даного виду ресурсів.

Відповідно до п.6.2 договору прийом ресурсів за якістю здійснюється одним з наступних способів, який обирає покупець:

- у відповідності до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966 №П-7 зі змінами та доповненнями, а також у відповідності до вимог ТУ та ГОСТ для даного виду ресурсів;

- за участі незалежної експертної організації, залученої покупцем.

Згідно з п.6.4 договору постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку прийому ресурсів оригінали наступних документів: рахунок на оплату ресурсів; транспортні та супровідні документи; сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником); пакувальні документи; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках); акт прийому-передачі ресурсів (в 2-х екземплярах), оформлений зі сторони постачальника; інші документи, вказані в специфікації.

Пунктом 6.5 договору передбачено, що покупець вправі відмовитись від прийому поставлених ресурсів до надання документів, вказаних в п.6.4 договору.

Відповідно до п.7.1 договору за невиконання або неналежне виконання вимог договору сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством України.

У випадку порушення більше ніж на 30 календарних днів строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої у відповідному періоді (п.7.2 договору).

Згідно з п.7.14 договору сплата неустойки, процентів за користування грошовими коштами, а також відшкодування збитків не звільняє сторін від необхідності виконання зобов`язань по договору.

Спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або які стосуються його додатків, змін, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів (п.9.1 договору).

Відповідно до п.10.4 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

Даний договір діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Пунктом 10.6 договору передбачено, що по всім видам обов`язків і відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю 3 роки (за винятком строків позовної давності, які перевищують трирічний період у відповідності до діючого законодавства України).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

В рамках укладеного договору, сторонами підписано специфікацію №1 від 04.12.2018, за змістом якої постачальник передає, а покупець приймає та оплачує наступні ресурси: алюміній вторинний чушковий АВ87, виробник ТОВ «ВЛМЗ», рік випуску 2018 рік, якісні показники - гост 295-98, кількість - 20,0тн, ціна за одиницю без ПДВ - 44500,00грн, загальною вартістю 890000,00грн. ПДВ (20%) - 178000,00грн. Всього з ПДВ - 1068000,00грн.

Ціна ресурсів вказана з урахуванням транспортних витрат. Транспортні витрати несе постачальник. Ресурси поставляються автомобільним транспортом.

Ресурси поставляються на умовах поставки DAP, склад покупця, у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Вимоги до тари, упаковки та маркування ресурсів згідно ГОСТ 295-98 (п.п.2,3 специфікації).

Строк поставки: грудень 2018 року (п.4 специфікації).

Строк оплати поставлених ресурсів протягом 5 банківських днів з моменту поставки ресурсів та надання документів, вказаних в п.6.4 договору №089ЛС-02/732 від 04.12.2018 (п.5 специфікації).

Датою поставки вважається дата відмітки в товарно-транспортній накладній про поставку ресурсів на склад покупця (п.8 специфікації).

11.06.2020 сторонами підписано специфікацію №8, відповідно до якої постачальник передає, а покупець приймає та оплачує наступні ресурси: алюміній вторинний АВ 87 в гранулах, виробник: ПрАТ «ВЛМЗ», рік випуску 2020 рік, якісні характеристики ГОСТ 295, у кількості 40 тонн, ціна за одиницю (тонну) без ПДВ - 31170,19грн, загальна вартість - 1244287,60грн. ПДВ (20%) - 248857,52грн. Всього з ПДВ - 1493145,12грн.

При оформленні орієнтовної вартості по специфікації приймається курс 1 USD на 01.06.2020 - 26,6367грн. LME за травень 2020 року 1459,79 USD.

Ціна ресурсів вказана з урахуванням транспортних витрат. Транспортні витрати несе постачальник. Ресурси поставляються автомобільним транспортом.

Ресурси поставляються на умовах поставки DAP, склад покупця, у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Вимоги до тари, упаковки та маркування ресурсів згідно ГОСТ 295-98 (п.п.2,3 специфікації).

Строк поставки: до 15.07.2020 (п.4 специфікації).

Строк оплати поставлених ресурсів протягом 10 календарних днів з моменту поставки ресурсів (п.5 специфікації).

Датою поставки вважається дата відмітки в товарно-транспортній накладній про поставку ресурсів на склад покупця (п.8 специфікації).

07.07.2020 сторонами підписано специфікацію №9, відповідно до якої постачальник передає, а покупець приймає та оплачує наступні ресурси: алюміній вторинний АВ 87 в гранулах, виробник: ПрАТ «ВЛМЗ», рік випуску 2020 рік, якісні характеристики ГОСТ 295, у кількості 40 тонн, ціна за одиницю (тонну) без ПДВ - 33366,93грн, загальна вартість - 1334677,20грн. ПДВ (20%) - 266935,44грн. Всього з ПДВ - 1601612,64грн.

При оформленні орієнтовної вартості по специфікації приймається курс 1 USD на 01.07.2020 - 26,6676грн. LME за червень 2020 року 1564,02 USD.

Ціна ресурсів вказана з урахуванням транспортних витрат. Транспортні витрати несе постачальник. Ресурси поставляються автомобільним транспортом.

Ресурси поставляються на умовах поставки DAP, склад покупця, у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Вимоги до тари, упаковки та маркування ресурсів згідно ГОСТ 295-98 (п.п.2,3 специфікації).

Строк поставки: до 15.08.2020 (п.4 специфікації).

Строк оплати поставлених ресурсів протягом 10 календарних днів з моменту поставки ресурсів (п.5 специфікації).

Датою поставки вважається дата відмітки в товарно-транспортній накладній про поставку ресурсів на склад покупця (п.8 специфікації).

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 4815599,18грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, зокрема: №ЛЗ-0000326 від 22.04.2020 на суму 277994,45грн з ПДВ, №ЛЗ-0000345 від 29.04.2020 на суму 325139,71грн з ПДВ, №ЛЗ-0000369 від 10.05.2020 на суму 447067,10грн з ПДВ, №ЛЗ-0000390 від 17.05.2020 на суму 412927,44грн з ПДВ, №ЛЗ-0000406 від 17.05.2020 на суму 182609,90грн з ПДВ, №ЛЗ-0000438 від 01.06.2020 на суму 377293,20грн з ПДВ, №ЛЗ-0000455 від 07.06.2020 на суму 301834,56грн з ПДВ, №ЛЗ-0000523 від 26.06.2020 на суму 339563,88грн з ПДВ, №ЛЗ-0000566 від 12.07.2020 на суму 307871,26грн з ПДВ, №ЛЗ-0000568 від 12.07.2020 на суму 180670,56грн з ПДВ, №ЛЗ-0000668 від 03.08.2020 на суму 746572,56грн з ПДВ, №ЛЗ-0000697 від 10.08.2020 на суму 335957,65грн з ПДВ, №ЛЗ-0000754 від 24.08.2020 на суму 229944,35грн з ПДВ, №ЛЗ-0000755 від 24.08.2020 на суму 350152,56грн з ПДВ.

Видаткові накладні підписані сторонами без заперечень, товар отримувався повноважним представником відповідача, що підтверджується довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, копії яких долучено до матеріалів справи.

Крім того, до матеріалів справи надані копії наступних товарно-транспортних накладних: №ЛЗ-0000036 від 22.04.2020 на суму 277994,45грн, №ЛЗ-0000040 від 29.04.2020 на суму 325139,71грн, №ЛЗ-0000041 від 10.05.2020 на суму 447067,10грн, №ЛЗ-0000044 від 17.05.2020 на суму 595537,34грн, №ЛЗ-0000047 від 01.06.2020 на суму 377293,20грн, №ЛЗ-0000049 від 07.06.2020 на суму 301834,56грн, №ЛЗ-0000060 від 26.06.2020 на суму 339563,88грн, №ЛЗ-0000071 від 03.08.2020 на суму 746572,56грн, №ЛЗ-0000072 від 10.08.2020 на суму 335957,65грн, №ЛЗ-0000079 від 24.08.2020 на суму 580096,91грн.

Відповідач частково оплатив поставлений товар на суму 4400311,24грн, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 12.05.2020 до 01.03.2021, відкритого ПрАТ «ВЛМЗ» в АТ «КБ «Земельний капітал» та копіями наступних платіжних доручень: № від 15.06.2020 на суму 377293,20грн, № від 09.06.2020 на суму 182609,90грн, № від 09.06.2020 на суму 412927,44грн, № від 25.05.2020 на суму 447067,10грн, № від 12.05.2020 на суму 277994,45грн, № від 12.05.2020 на суму 325139,71грн, № від 08.09.2020 на суму 164808,97грн, № від 27.08.2020 на суму 335957,65грн, № від 17.08.2020 на суму 746572,56грн, № від 05.08.2020 на суму 180670,56грн, № від 23.07.2020 на суму 307871,26грн, № від 15.07.2020 на суму 173860,00грн, № від 10.07.2020 на суму 113862,64грн, № від 08.07.2020 на суму 225701,24грн, № від 22.06.2020 на суму 127974,56грн.

Позивач наполягає, що несплаченою залишилась сума боргу в розмірі 415287,94грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №089ЛС-02/732 від 04.12.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ", м.Маріуполь про стягнення основного боргу у розмірі 415287,94грн та пені у сумі 17541,72грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.5.1 договору оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в договорі.

Відповідно до п.5.2 договору оплата за поставлені ресурси буде здійснюватись протягом строку, вказаного в специфікації, який розраховується з моменту поставки ресурсів та надання документів, вказаних в п.6.4 договору.

Згідно з п.5 специфікації №8 від 11.06.2020 строк оплати поставлених ресурсів протягом 10 календарних днів з моменту поставки ресурсів.

Відповідно до п.5 специфікації №9 від 07.07.2020 строк оплати поставлених ресурсів протягом 10 календарних днів з моменту поставки ресурсів.

Саме в рамках цих специфікацій до договору наявна заборгованість відповідача перед позивачем.

Відповідач наполягає, що позивачем не доведений факт надання відповідачу документів згідно п. 6.4. договору.

Стаття 666 Цивільного кодексу України передбачає правові наслідки невиконання продавцем обов`язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару: якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

В той же час, статтею 688 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок покупця повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Розділом 6 договору сторонами обумовлено застосування норм Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю №П-7 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю № П-6.

Згідно із пунктом 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 №П-7, приймання продукції по якості і комплектності виробляється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними й особливими умовами постачання, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність продукції що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 №П-6 приймання продукції по кількості здійснюється по транспортним і супровідним документам (рахункові-фактурі, специфікації, описові, пакувальним ярликам і ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Пунктом 6.5 договору передбачено, що покупець вправі відмовитись від прийому поставлених ресурсів до надання документів, вказаних в п.6.4 договору.

Оскільки зазначені вище акти в матеріалах справи відсутні, претензій до позивача стосовно того, що не вистачає документів, передбачених пунктом 6.4 договору, відповідачем не надано, а також не надано доказів відмови від цього майна, прийняття його у встановленому порядку на відповідальне зберігання, суд дійшов висновку, що свої зобов`язання передбачені п.6.4. договору щодо передачі супровідних документів відповідачу позивач виконав у відповідності з умовами договору.

Крім того, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, тому, наявність або відсутність рахунку у відповідача не звільняє його від обов`язку сплатити кошти за отриманий товар.

Наявність в матеріалах справи підписаних з боку відповідача видаткових накладних, товаро-транспортних накладних підтверджує факт передачі позивачем товару разом з супровідники документами та факт їх одержання відповідачем.

З урахуванням умов договору та положень чинного цивільного законодавства, приймаючи до уваги, що відповідачем не доведено факт оплати поставленого товару, суд дійшов висновку про порушення відповідачем свого обов`язку з оплати поставленого товару, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 415287,94грн підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 17541,72грн пені за період з 04.10.2020 по 10.03.2021.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст.551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В п.7.2 договору сторони визначили, що у випадку порушення більше ніж на 30 календарних днів строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої у відповідному періоді.

У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Факт наявності прострочення відповідача щодо вчасної оплати вартості отриманого за договором товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Виходячи з того, що договором №089ЛС-02/732 від 04.12.2018 не встановлено іншого порядку припинення нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним договором, до даного спору застосовуються положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, тобто нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. А тому кінцевий строк нарахування позивачем пені визначений невірно та повинен закінчуватись 03.03.2021, оскільки прострочення платежу почалось з 04.09.2020. При цьому суд зазначає, що сума пені в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, є більшою, ніж подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у відповідному періоді.

Після здійснення судом перерахунку пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного позивачем періоду прострочення та з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нарахована пеня, судом встановлено, що розмір пені за період з 04.10.2020 (дата визначена позивачем) по 03.03.2021 є більшим, ніж заявлено позивачем. Приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 17541,72грн за період з 04.10.2020 по 03.03.2021.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд у разі задоволення позовних вимог зменшити суму штрафних санкцій на 90%, посилаючись на те, що підприємство знаходиться в м.Маріуполі, в якому проводилась антитерористична операція, що значно ускладнило ведення господарської діяльності. Зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення - основного джерела постачання сировини, ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" опинився перед загрозою зупинки. З метою забезпечення виробничого процесу, та стабілізацією обсягів виробництва ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" був змушений нести додаткові витрати на забезпечення доставки сировини та відправки вантажів іншими способами. ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" був здійснений перехід на поставку сировини більш дорогим морським транспортом замість залізничного, у виробництві стало використовуватися більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території. Крім того, збільшилися відстані маршруту перевезення залізничним транспортом, що спричинило значні додаткові витрати на оплату доставки сировини. Здійснення господарської діяльності в безпосередній близькості від лінії зіткнення, заборгованість контрагентів перед ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" негативно впливають на виробничому процесі, викликає падіння обсягів виробництва та показників прибутку.

У підтвердження викладених обставин, до відзиву доданий Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.10.2019 та Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2019 рік, Звіт про рух грошових коштів (за прямим методом) за 2019 рік, Звіт про власний капітал за 2019 рік.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесені до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Так, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу неустойки.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам: наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром заборгованості, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків).

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що заявлений розмір пені складає 17541,72грн.

Відповідачем не доведено, що причиною прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею, а стягнення штрафних санкцій у розмірі 17541,72грн є неспівмірним з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача та може спричинити повне зупинення господарської діяльності товариства.

Суд враховує, що сторони уклали договір, на підставі якого здійснюється стягнення, в грудні 2018 року, тобто в умовах існування обставин, на які відповідач посилається як на такі, що ускладнюють виконання ним зобов`язань за договором (запровадження АТО, розташування поблизу лінії зіткнення та змін у транспортному сполучені). Умови договору були погоджені сторонами та кожна з них прийняла на себе ризики відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Відповідачем не доведено, що причиною прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею.

Наданий відповідачем звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2019 рік відображає лише фінансові результати товариства за 2019 рік, у той час як клопотання про зменшення штрафних санкцій заявлено в 2021 році. До того ж, вказаний фінансовий документ не відображає загальне матеріальне становище товариства, його активи.

Враховуючи також інтереси позивача, суд вважає, що внаслідок порушення грошового зобов`язання відповідачем по зазначеному договору позивач не отримав те, на що розраховував, тим самим не досяг очікуваних результатів від своєї господарської діяльності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення пред`явлених до стягнення штрафних санкцій.

Крім того, суд не погоджується із доводами відповідача відносно необхідності виключення з наданого позивачем розрахунку пені, сум ПДВ з огляду на наступне.

Справляння податку на додану вартість регулюється розділом V. "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України.

Статтею 185 Податкового кодексу України, яка входить до цього розділу, об`єктом оподаткування податком на додану вартість (далі - ПДВ) визначено: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, кошти, які сплачуються як сума пені, не включаються до бази оподаткування ПДВ, при цьому, ані нормами чинного законодавства, ані умовами спірного договору не передбачено, що нарахування неустойки здійснюється на вартість неоплачених товарів без урахування ПДВ.

Посилання відповідача на постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №916/1319/19 є безпідставними, оскільки обставини у даній справі є відмінними від обставин у зазначеній справі (№916/1319/19), яка стосуються нарахуванню неустойки за договорами оренди та передбачена частиною другою статті 785 ЦК України, є спеціальною неустойкою, яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, що застосовується до порушника господарського зобов`язання з врахуванням особливостей такого застосування, які передбачені приписами частини 2 статті 785 ЦК України

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86,129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м.Верхньодніпровськ до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ", м.Маріуполь, про стягнення основного боргу у розмірі 415287,94грн та пені у сумі 17541,72грн - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ" (87501, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод" (51600, Дніпропетровська обл., м.Верхньодніпровськ, вул.Яблунева, буд.187А; ) 415287,94грн - сума основного боргу, 17541,72грн - пеня, 6492,45грн - судовий збір.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2021.

Суддя Г.Є. Курило