ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" червня 2021 р. м. Київ Справа № 5002-3/4277-2011

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву № 12-2/06 від 12.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Грищенко Олександра Миколайовича, м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю «Донське», м. Київ

про стягнення 2 463,49 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ВДВС: Сакович С.Ю., довіреність, посвідчення № 016572 від 06.12.2020.

встановив:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.12.2011 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Донське» на користь Фізичної особи-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича 1 922,77 грн. пені, 177,92 грн. інфляційних втрат, 115,71 грн. 3% річних, 1 247,09 грн. за користування товарним кредитом, 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.12.2011 видано накази від 21.12.2011.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.07.2013 у даній справі № 5002-3/4277-2011 було замінено сторону (стягувача) у виконавчих провадженнях № 34382806 та № 34382703 згідно наказів господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 р. у справі № 5002-3/4277-2011, а саме - Фізичну особу-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича замінено на його правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

07.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області із скаргою вих. № 05-2/05 від 05.05.2021 (вх. № 40/21 від 07.05.2021) на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ).

Ухвалою суду від 31.05.2021 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» № 05-2/05 від 05.05.2021 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 65052300 при примусовому виконані наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 задоволено повністю; визнано неправомірними дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 65052300 при примусовому виконані наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011, котрі виразились у винесені постанови від 27.04.2021 про повернення наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано незаконною постанову державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.04.2021 про повернення наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, у своїй скарзі № 05-2/05 від 05.05.2021 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» було зазначено про понесення у майбутньому судових витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом скарги та про надання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

14.06.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» було подано заяву вих. № 12-2/06 від 12.06.2021 про покладення на Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги в розмірі 4 255,00 грн.

В обґрунтування відповідної заяви позивач посилається на те, що в ході розгляду скарги з метою захисту інтересів скаржника та отримання правової допомоги, позивач (скаржник) звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду копію Договору № 05-05-2021/1 від 05.05.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, копію Акту прийому-передачі документів від 05.05.2021 та копію Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.06.2021.

Як зазначено у ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2021 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» № 12-6/06 від 12.06.2021 про покладення витрат на професійну правничу допомогу призначений в судовому засіданні на 23.06.2021.

В судовому засіданні 23.06.2021 судом було оголошено перерву з розгляду заяви № 12-2/06 від 12.06.2021 ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до 25.06.2021, за клопотанням представника відділу ДВС.

В судові засідання 23.06.2021 та 25.06.2021 представник заявника не з`явився, однак, надаючи заяву вих. № 12-2/06 від 12.06.2021 останній просив суд здійснювати її розгляд за відсутності його повноважного представника.

25.06.2021 через канцелярію суду від відділу ДВС надійшов відзив № 91851 від 25.06.2021 (вх. № 15532/21), в якому останній заперечу проти заяви № 13-6/06 від 12.06.2021 та просив суд відмовити в її задоволенні. Так, заперечення представника відділу ДВС зводяться до того, що заявлений ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Розглянувши в судовому засіданні 25.06.2021 заяву № 12-2/06 від 12.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог заявника щодо відшкодування останньому витрат на професійну правничу допомогу, понесених в ході розгляду скарги в суді, виходячи з наступного.

05.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (замовник) та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем (виконавець) укладений Договір № 05-05-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), за умовами якого адвокат взяв на себе обов`язок по наданню ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» правової допомоги щодо аналізу правовідносин між замовником, СТОВ «Донське» та Солом`янським РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в обсязі, визначеному відповідним договором.

Сторони погодили, що вартість виконаних передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 520,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 договору). Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись становить: 800,00 грн. - ознайомлення із матеріалами справи; 1 000,00 грн. (може становитиме 1 200,00 грн. в залежності від обставин) - судові засідання; 520,00 грн. - побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, їх надсилання, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи (3.1 договору).

Замовник здійснює сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) шляхом 100 % вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг, протягом 30 календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи № 5002-3/4277-2011 за скаргою замовника на бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 65052300 щодо примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 (п. 3.2 договору).

Так, як вбачається із наданого після розгляду скарги Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.06.2021 адвокатом Грищенко О.М. за період з 05.05.2021 по 31.05.2021 були надані наступні послуги:

зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи № 5002-3/4277-2011 в призмі існування та допущення Солом`янським РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні № 65052300 щодо примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 (1 год.);

надання консультації із питань практичного застосування норм господарського процесуального законодавства виконавчого та виконавчого процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, СТОВ «Донське» та Солом`янським РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 65052300 щодо примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 та зумовлені здійснення відповідного оскарження бездіяльності органу ДВС, у зв`язку із порушенням норм та положень ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішення, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (1 год.);

здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються бездіяльності державного виконавця Солом`янського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 65052300 щодо примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011, необхідності вжиття дій на виконання та дотримання приписів/положень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішення, їх розміщення в АСВП (1 год.);

здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями, що стосується дій та/або бездіяльності Солом`янського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 65052300 щодо примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 та котрі знайшли своє відображення у поданій замовником скарзі (1 год.);

організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексу скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги. Підготовка щодо подання до господарського суду відповідної скарги (2 год.).

Так, загальна вартість наданих послуг по Акту склала - 3 120,00 грн. (520,00 грн. Х 6 год.).

Крім того, з Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.06.2021 вбачається, що заявником включено до витрат на професійну правничу допомогу «гонорар адвоката» на підставі п. 3.8 договору в розмірі 1 135,00 грн.

Таким чином, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги становить 4 255,00 грн.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно приписів ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний розподілити судові витрати за насідками розгляду господарського спору у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Присутній представник відділу ДВС заперечував проти заяви № 12-2/06 в цілому надавши 25.06.2021 через канцелярію суду відзив № 91851 від 25.06.2021 (вх. № 15532/21), заперечення в якому зводились до того, що заявлений ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Як вбачається з поданого суду Акту приймання-передачі наданих послуг від 12.06.2021 та Договору № 05-05-2021/1 від 05.05.2021, вартість наданої адвокатом правової допомоги визначена у фіксованій сумі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Разом з цим, Верховний Суд у своїй постанові у справі № 826/2689/15 від 09.04.2019 року вказав, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру" встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 268).

Крім того, як вказано у постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 905/1055/19, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене, заява № 12-2/06 від 12.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги, в сумі 3 120,00 грн. є обґрунтованою та документально підтвердженою.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про покладення на відділ ДВС «гонорару адвоката» у розмірі 1 135,00 грн., який передбачений договором, суд зазначає наступне.

За умовами п. 3.8 Договору № 05-05-2021/1 від 05.05.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до п.п. 1.1, 1.2 договору) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», що у цьому випадку аналогічно «гонорару виконавця … у випадку прийняття позитивного рішення» (п. 3.8 договору), у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд має оцінити розмір таких витрат зважаючи на їх необхідність (неминучість), критерій розумності їхнього розміру (обґрунтованості розміру) з урахуванням обставин справи та фінансового стану обох сторін, фактичного понесення.

У кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

Суд вважає, що вимога заявника про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення гонорару виконавця в розмірі 1 135,00 грн. не відповідає критерію розумності, а такі витрати не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 910/7127/19.

Відтак, суд дійшов висновку щодо відмови позивачу в покладені на відділ ДВС витрат на надання правничої допомоги (гонорару виконавця) в розмірі 1 135,00 грн.

Зважаючи на викладене, заява № 12-2/06 від 12.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги підлягає частковому задоволенню.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 73-74, 86, 123, 126, 129, 130, 234, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

постановив:

1. Заяву № 12-2/06 від 12.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом скарги задовольнити частково.

2. Стягнути з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03186, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 76-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ) 3 120 (три тисячі сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

3. В іншій частині вимог, в задоволенні заяви № 12-2/06 від 12.06.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена в порядку визначеному Законом.

Ухвалу підписано - 25.06.2021.

Суддя О.О. Христенко