РІШЕННЯ

м. Київ

23.06.2021Справа № 910/5864/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 910/5864/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (код 30115243; 03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (код 32404600; 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд.4, корп. 6А)

про стягнення коштів (в порядку суброгації) у розмірі 9 446,99 грн.

без виклику представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації, у розмірі 9 446,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем на підставі договору "КАСКО" AZ13-1084923 потерпілій особі страхового відшкодування власнику автомобіля «Mitsubishi Colt» держ. номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі. ДТП 13/10/2019 в м.Дніпрі, по пр.Яворницького, 119 ел.опора №22; учасники а/м"Чері Амулет" нз НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 / а/м"Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 ; винна особа ОСОБА_1 - постанова судді Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 04.11.2019; поліс ТДВ "СК Ю.Ес.Ей" АО/665529, ліміт 100000,00 грн., франшиза 2000,00 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/5864/21; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.05.2021 Позивач подав суду оригінали документів, долучених до позову для огляду судом.

21.05.2021 суд, оглянувши оригінали документів, які додані до позовної заяви, встановивши їх відповідність, повернув вказані документи Позивачу листом.

12.05.2021 Відповідачем подано відзив на позовну заяву. У відзиві на позов відповідач зазначив, що здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі згідно із платіжним дорученням №36896 від 07.04.2021. Також відповідач вказує, що заява про виплату страхового відшкодування вих. № 00240/9220 від 11.02.2020 отримана відповідачем 14.02.2020 та зареєстрована за вхід. №51-0867, тобто на 90 днів пізніше терміну передбаченого нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому посилаючись на абз.5 п.36.2 ст.36 Закону, відповідач стверджує, що граничний строк для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування згідно Полісу № АО0665529 становить 13 липня 2020 року. Відповідач здійснив власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат з 14.07.2020.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно із матеріалів справи, 13.10.2019 в м.Дніпрі по просп.. Яворницького, 119 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Чері Амулет" нз НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ) та автомобіля "Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 , (водій ОСОБА_2 ).

З постанови Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Чері Амулет" нз НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом спричинив зіткнення з автомобілем марки "Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 , що призвело до отримання транспортними засобами механічних пошкоджень, чим порушив пункт 10.9 ПДР України.

Даною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним за вчинене правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки "Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 , застрахований у позивача.

Відповідно ремонтної калькуляції №19662_05 від 18.10.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 становить 9 756,52грн.

Позивачем у відповідності до договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №AZ-13-1084923 від 10.08.2019 здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №03497/05/919 від 23.10.2019 відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 9 465,31грн. грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 9 465,31грн. що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №56245 від 24.10.2019.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Чері Амулет" нз НОМЕР_2 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/665529.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою № 00240/9220 від 11.02.2020 про виплату страхового відшкодування у сумі 9 465,31грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Чері Амулет" нз НОМЕР_2 була застрахована у відповідача та останній на підставі заяви № 00240/9220 від 11.02.2020 не сплатив суми страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 7 465,31грн.за вирахуванням франшизи встановленої полісом №АО/665529.

Оскільки, відповідачем допущено прострочення зобов`язань з виплати позивачу страхового відшкодування, позивачем нараховані пеня у сумі 1188,99 грн., інфляційні втрати у сумі 537,98 грн. та 3 % річних у сумі 254,71 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 ОСОБА_1 визнано винним за вчинене правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Чері Амулет" нз НОМЕР_2 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АО/665529 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Відповідно ремонтної калькуляції №19662_05 від 18.10.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 становить 9 756,52грн.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля "Мітсубіші Кольт" нз НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 9 456,52грн. підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №56245 від 24.10.2019.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/665529 передбачено, що франшиза становить 2000,00 грн. Згідно із розрахунком наведеним у позові позивачем здійснено вирахування франшизи у сумі 2000,00 грн.

З урахуванням вище викладеного, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування в розмірі 7 456,52грн. (9 456,52грн. - 2000,00 грн.) є обґрунтованою.

Як встановлено судом, згідно наданого відповідачем у матеріали справи платіжного доручення №36896 від 07.04.2021 відповідачем на користь позивача було сплачено страхове відшкодування у сумі 7 456,52грн.

При цьому, як вбачається з відмітки поштового оператора АТ «Укрпошта» на поштовому конверті, яким до суду надійшов позов у даній справі, позивачем направлено поштове відправлення 06.04.2021р. Отже, днем звернення із позовом до суду слід вважати саме 06.04.2021р.

Отже, після звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем було сплачено заявлену до стягнення позивачем суму страхового відшкодування у сумі 7 456,52грн., у зв`язку із чим предмет спору у цій частині відсутній.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на наведене вище, оскільки на момент розгляду даної справи предмет спору в частині страхового відшкодування у сумі 7 456,52грн. припинив своє існування, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у частині позовних вимог згідно із п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України

Також позивачем заявлені до стягнення пеня у сумі 1 188,99 грн., 3% річних у сумі 254,71 грн. та інфляційні втрати у сумі 537,98 грн.

За змістом ст.524 та ст.533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до статті 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статті 992 ЦК України та пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з нездійсненням сплати страхового відшкодування відповідачем у дев`яностоденний строк, позивач правомірно нарахував пеню.

При цьому, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Статтею 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини другої статті 625 ЦК України.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування пені та 3% річних здійснене позивачем за період з 15.02.2020 по 05.04.2021, інфляційні втрати нараховані з лютого 2020 року по лютий 2021 року.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Приписами статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подано страхувальником позивачу 16.10.2019. Таким чином, позивач мав подати відповідачу заяву про страхове відшкодування у строк до 15.11.2019 включно.

Судом встановлено, що заява вих. № 00240/9220 від 11.02.2020 про виплату страхового відшкодування направлена позивачем 11.02.2020. Вказана заява отримана відповідачем 14.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Враховуючи наведене, заява про виплату страхового відшкодування була подана з порушенням на 90 днів визначеного статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строку. Таким чином, строк виплати відповідачем страхового відшкодування збільшується на кількість днів такого прострочення.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, направляє повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, відповідач зобов`язаний був здійснити виплату позивачу страхового відшкодування до 13.07.2020 (90 днів з дня отримання заяви + 90 днів збільшення строку).

Таким чином нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних слід здійснювати з 14.07.2020.

При цьому нарахування пені у відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України припиняється 14.01.2021.

Здійснивши перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат (у межах визначених позивачем періодів), судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня у сумі 452,91 грн. (за період з 14.07.2020 по 14.01.2021) та 3% річних у сумі 162,93 грн. (за період з 14.07.2020 по 05.04.2021), у зв`язку із чим суд задовольняє вимоги у цій частині частково.

За розрахунком суду сума інфляційних втрат за період з липня 2020 року по березень 2021 року становить 529,43 грн. у зв`язку із чим суд задовольняє вимоги у цій частині частково.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат та закриття провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування у сумі 7 465,31 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/5864/21 в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості у сумі 7 465,31 грн. у зв`язку із відсутністю предмету спору в цій частині.

2. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення коштів (в порядку суброгації) задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (код 32404600; 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд.4, корп. 6А) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код 30115243; 03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд.65): пеню у розмірі 452,91 (чотириста п`ятдесят дві) грн., 162,93 (сто шістдесят дві) грн. - 3 % річних, 529,43 (п`ятсот двадцять дев`ять) грн. - інфляційних втрат та 275,19 (двісті сімдесят п`ять) грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.06.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук