АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 червня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3626/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021

по справі №916/3626/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАРБНИЦЯ БЕССАРАБІЇ"

до

1) Державного підприємства "СЕТАМ"

2) Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області

про стягнення 32432210,63 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 по справі №916/3626/20 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області шляхом списання з рахунків державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАРБНИЦЯ БЕССАРАБІЇ" суму, сплачену в якості розрахунку за об`єкт нерухомості на прилюдних торгах в розмірі 6884650 грн, інфляційні збитки в розмірі 159241 грн 95 коп, 3% річних від простроченої суми в розмірі 52601 грн 94 коп, суму прямих збитків в розмірі 480235 грн 74 коп та витрати зі сплати судового збору в розмірі 113650 грн 94 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням відповідач 2 звернувся з апеляційною скаргою до Південно-західного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 у справі №916/3626/20 залишено без руху, визначено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі, а також оригінали або належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження направлення учасникам справи апеляційної скарги з додатками, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.06.2021, ухвала суду апеляційної інстанції отримана скаржником 07.06.2021.

16.06.2021 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання скаржника в якому останній просить продовжити строк, встановлений ухвалою від 02.06.2021 на усунення недоліків або відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що відділом судової роботи та міжнародного співробітництва в Одеській області Управління судової роботи та міжнародного співробітництва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено подання щодо сплати судового збору від 07.05.2021 до Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 до Південно-Західного апеляційного господарського суду.

Проте Управлінням бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано Виписки за 06.05.2021 із Системи дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України, зі змісту яких вбачається, що кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 на рахунках Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні.

Надалі Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено лист до Бухгалтерської служби Міністерства юстиції України, в якому порушувалось питання щодо виділення додаткових коштів Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) для сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі №916/3626/20.

Листом від 25.05.2021 Міністерство юстиції України повідомило, що оскільки обсяги видатків на утримання органів юстиції на 2021 рік, затверджені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та доведені Міністерством фінансів України Міністерству юстиції України лімітною довідкою про бюджетні асигнування та кредитування на 2021 рік, повністю розподілено, Міністерство юстиції України не має можливості збільшити кошторисні призначення Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) за загальним фондом державного бюджету.

За твердженням апелянта, врегулювання порушеного питання можливе шляхом перерозподілу видатків спеціального фонду державного бюджету, передбачених Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) на 2021 рік, після надання відповідних пропозицій.

Скаржник зазначає, що на виконання листа Міністерства юстиції України від 25.05.2021 надав пропозиції щодо розподілу додаткових коштів спеціального фонду (виконавчий збір) у розрізі КЕКВ та обґрунтуваннями у 2021 році.

Отже, як стверджує скаржник, на даний час Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) вирішується питання щодо розподілу додаткових коштів спеціального фонду для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 по справі № 916/3626/20.

Розглянувши клопотання скаржника колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для відстрочення сплати судового збору, які апелянтом у заяві про відстрочення сплати судового збору не наведені.

Колегія суддів відзначає, що відстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд зауважує, що Закон України "Про судовий збір" не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі Kniat v. Poland; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі Jedamski and Jedamska v. Poland).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі Shishkov v. Russia).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Колегія суддів, зауважує, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє заявлене клопотання апелянта в частині відстрочення сплати судового збору.

За приписами ч.ч. 2, 6 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Так у відповідності до наявних матеріалів справи, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була отримана скаржником 07.06.2021.

З заявою про продовження процесуальних строків на усунення недоліків скаржник звернувся до суду 16.06.2021.

Отже, апелянт з заявою про продовження процесуального строку встановленого судом звернувся до закінчення такого строку.

З огляду на наведені обставини та враховуючи наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає за можливе продовжити скаржнику строк для усунення недоліків встановлених судом при поданні апеляційної скарги, визначивши апелянту, що недоліки мають бути усунуті до 14.07.2021.

Керуючись ст.ст. 32, 119, 234ГПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

1. Відмовити Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області у відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 у справі №916/3626/20.

2. Продовжити Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області строк для усунення недоліків встановлених судом при поданні апеляційної скарги.

2. Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області усунути встановлені Південно-західним апеляційним господарським судом в ухвалі від 02.06.2021 недоліки до 14.07.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.