РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2021Справа № 910/1796/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «П`ята стража комплект» (вул. Будіндустрії, буд. 5-Б, м. Київ, 01013, )

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (вул. Назарівська буд. 3, м. Київ, 01032, )

про стягнення 1 613 684,27 грн,

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «П`ята стража комплект» (надалі - позивач, підрядник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (надалі - ДП НАЕК «Енергоатом») про стягнення 1 426 883,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором "виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. СК-2. Удосконалення дільниці дезактивації. Впровадження технології ультразвукової дезактивації" №20925-19/20-121-11-19-08129 від 13.06.2019 в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1 226 459, 74 грн основного боргу, 58 658, 66 грн. інфляційних втрат, 105 878, 74 грн пені та 35 886, 54 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання на 17.03.2021.

19.03.2021 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву мотивований тим, що вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки, умовам договору не передбачено стягнення пені з несвоєчасну оплату виконаних робіт, вимога про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суперечить ст.61 Конституції України. Також відповідач заперечує проти попереднього розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до повідомлення про оголошення перерви від 17.03.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 21.04.2021 та продовжено процесуальні строки.

22.03.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач є суб`єктом господарювання, що відноситься до державного сектору економіки тому нарахування пені здійснюється на підставі ч.2 ст.231 ГК України. Також позивачем збільшено розмір позовних вимог в частині штрафних санкцій.

09.04.2021 року через канцелярію суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив в якому вказує на безпідставність нарахування пені та штрафу, заперечує щодо періодів нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки строк оплати суми ПДВ не настав.

19.04.2021 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

20.04.2021 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в судовому засіданні 21.04.2021 також подана аналогічна заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: 1 226 459,50 грн основного боргу, 37 388,47 грн 3% річних, 92 279,81 грн інфляційних втрат, 186 013,02 грн пені, 71 543,47 грн штрафу.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що заява позивача про збільшення позовних відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду відповідну заяву у вказаній частині, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову.

Ухвалою від 21.04.2021 відкладено підготовче засідання на 12.05.2021.

Ухвалою від 12.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.06.2021.

В судовому засіданні 03.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 між ТОВ «П`ята стража комплект» (далі - позивач, підрядник) та ДП НАЕК «Енергоатом» (далі - відповідач, замовник) був укладений договір "виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. СК-2. Удосконалення дільниці дезактивації. Впровадження технології ультразвукової дезактивації" №20925-19/20-121-11-19-08129 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними силами в межах вартості робіт, визначеної на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації, роботи на об`єкті ВП ЗАЕС по темі: «Виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення. ВП «Запорізька АЕС», м. Енергодар, Промислова, 133. СК-2. Удосконалення дільниці дезактивації. Впровадження технології ультразвукової дезактивації».

Згідно з п. 2.1 Договору вартість робіт за цим договором складає:

- 1 115 526,23 грн.;

- окрім того ПДВ 223 105,25 грн.

- разом 1 338 631,48 грн.

Відповідно до п. 2.4. Договору сторони домовились, що оплата виконаних робіт за договором здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів від дати підписання довідки Замовником.

Оплата замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.6 Договору сторони дійшли згоди про те, що підрядник зобов`язаний надати замовнику податкову накладну, за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну №13074 від 13.12.2015, складену в електронній формі з дотримання умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її електронну адресу замовника « та @mgw.npp.zp.ua» протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 1 326 459, 50 грн., в тому числі ПДВ 221 076,58 грн., що підтверджується довідкою по вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2019, яка підписана сторонами без зауважень та заперечень, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №1-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №2-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №3-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №4-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №5-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №6-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №7-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №8-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №9-20925-12, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 №10, які також підписані сторонами без зауважень та заперечень.

13.04.2020 відповідачем було сплачено виконані роботи на суму 100 000, 00 грн.

Крім того, сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 29.05.2019 по 16.06.2020 за договором, відповідно до якого відповідач повністю погодився з наданими розрахунками та підтвердив наявність заборгованості перед заявником в сумі 1 226 459,50 грн.

Також, як вказує позивач, ним було направлено на електронні адреси відповідача податкові накладні.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 2.2 Договору у відповідача наявна заборгованість з оплати виконаних позивачем на підставі Договору, а строк виконання такого зобов`язання на момент звернення позивача із позовною заявою до суду настав.

Відповідно до п. 2.4. Договору сторони домовились, що оплата виконаних робіт за договором здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів від дати підписання довідки Замовником.

Оплата замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку (п. 2.2 Договору).

Твердження відповідача, що викладені у запереченнях на відповідь на відзив вих. №28-23/7986 від 05.04.2021 р. про визначення строку оплати вартості робіт у розмірі суми ПДВ з моменту пред`явлення вимоги позивачем, судом не приймається до уваги, з огляду на наступне: відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач не отримав податкову накладну, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі -"non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна відповідь на претензію вих.№28-22/17712 від 18.08.2020, якою відповідач гарантував оплату заборгованості з врахуванням ПДВ - невідкладно; наявний акт звірки взаємних розрахунків за період 29.05.2019 по 15.01.2021 за Договором №20925-19 від 29.05.2019, який підписаний без зауважень і заперечень та скріплений печатками з боку обох сторін, а також наявний лист, яким відповідач повідомляв про погашення кредиторської заборгованості, з урахуванням ПДВ.

Попередня поведінка відповідача надали Товариству з обмеженою відповідальністю «П`ята стража комплект» підстави для розумних сподівань (очікувань), що ним виконано свої зобов`язання за Договором №20925-19/20-121-11-19-08129 від 13.06.20219, необхідні для одержання оплати за виконані роботи.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості за виконані згідно договору роботи. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ДП НАЕК «Енергоатом» заборгованості у розмірі 1 226 459,50 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення 37 388,47 грн 3% річних, 92 279,81 грн інфляційних втрат, 186 013,02 грн пені, 71 543,47 грн штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Частиною 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, виходячи з положень зазначеної норми матеріального права, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, передбачених абзацом 3 частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення, пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України, якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконаних робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір пені за кожний день прострочення виконання такого зобов`язання та за прострочення його виконання понад тридцять днів додатково вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу з вказаної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 903/545/17 від 11.05.2018.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 186 013,02 грн., та штрафу у розмірі 71 543,47 грн, суд вважає його арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 37 388,47 грн 3% річних, 92 279,81 грн інфляційних втрат.

З огляду на вказані вище приписи законодавства та встановлені судом обставини неналежного виконання відповідачем умов договору щодо повного розрахунку за надані послуги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу будуть додатково розглянуті в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 86, 231, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «П`ята стража комплект»

задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, будинок 133; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «П`ята стража комплект» (вул. Будіндустрії, 5-Б, Київ, 01013, ) основну заборгованість у розмірі 1 226 459 (один мільйон двісті двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 92 279 (дев`яносто дві тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн. 81 коп., пеню у розмірі 186 013 (сто вісімдесят шість тисяч тринадцять) 02 коп., штраф у розмірі 71 543 (сімдесят одну тисячу п`ятсот сорок три) грн 47 коп., 3% річних у розмірі 37 388 (тридцять сім тисяч триста вісімдесят вісім) грн 47 коп. та 24 205 (двадцять чотири тисячі двісті п`ять) грн. 26 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 24.06.2021

Суддя Н.І.Ягічева