ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2021р. Справа № 904/4225/21

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

До: Фізичної особи - підприємця Корсун Олени Павлівни, м. Кривий Ріг

Про: стягнення 10 247, 69 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

АТ КБ «Приватбанк» (позивач) звернувся з позовом до ФОП Корсун О.П. (відповідач) про стягнення 10 247, 69 грн. ( в т.ч.: 9 216, 64 грн. - заборгованість за кредитом; 926, 65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 104, 40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом) заборгованості за договором б/н від 02.07.18р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту. Окрім того - позивач клопотав про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.04.21р. було відкрите провадження у справі №904/4225/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами. Копії цієї ухвали були своєчасно направлені на юридичну адресу позивача та поштову адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ). 05.05.21р. від органів зв`язку надійшло поштове повідомлення направлене на адресу відповідача з посиланням «За закінченням терміну зберігання».

24.06.21р. судом отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.06.21р., відповідно до якого місцезнаходження відповідача є : 50089, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Доватора, буд. 19, кв.60

Згідно п.2.ч.3 ст.2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п.4 ст. 11 ГПК України , суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до ч.1. ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також необхідність отримання від відповідача відзиву на позов у справі, необхідного для повного та об`єктивного вирішення справи, суд дійшов висновку про необхідність повторного направлення на юридичну адресу відповідача - ФОП Корсун О.П. ( АДРЕСА_1 ) копії ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.21р. у справі №904/4225/21. Одночасно, суд під час винесення цієї ували враховую правову позицію Верховного Суду викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі N 752/11896/17 та від 18.04.19р. у справі № 910/493/18, відповідно до яких поштові повідомлення органів зв`язку, які були повернуті на адресу суду з посиланням "за закінченням терміну зберігання", не свідчать ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) , статтями 114, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повторно направити на юридичну адресу ФОП Корсун О.П. ( АДРЕСА_1 ) копію ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 року у справі №904/4225/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.07.21р.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя О.Ю.Васильєв