СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 Справа № 922/2933/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Чумак Д.В.

за участю представників сторін:

від прокуратури прокурор Кальницький А.В., посвідчення №057337 від 09.10.2020;

від позивача Сосіна І.О., на підставі виписки з ЄДР ЮО ФОП та ГФ;

від відповідача ОСОБА_1 , на підставі виписки з ЄДР ЮО ФОП та ГФ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали заяви Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" (вх. №1634 Х/1)

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20, постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. №380 Х/1)

на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020, ухвалене о 12 год 42 хв. у складі судді Хотенця П.В. (повний текст складено 24.12.2020)

у справі №922/2933/20

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків

до відповідача Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ", м. Харків

про стягнення 321823,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, до відповідача Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ", в якому просить суд стягнути з відповідача шкоду заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 321823,70 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/2933/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся заступник керівника Харківської обласної прокуратури, який просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/2933/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора, судові витрати відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідача, справу розглянути за участю представника Харківської обласної прокуратури, про дату, час та результати розгляду повідомити сторону та Харківську обласну прокуратуру.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/2933/20 скасовано. Ухвалено у справі №922/2933/20 нове рішення, яким позов Керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області до Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про стягнення шкоди заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 321823,70 грн задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" (просп. Московський, 199, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 05762269) на користь держави на р/р UA0020010, УК Немишлянського району м. Харкова, , МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку Казначейство України (ЕАП) шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 321823,70 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" (просп. Московський, 199, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 05762269) на користь Харківської обласної прокуратури (вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, , р/р UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800) судовий збір за звернення з позовною заявою у розмірі 4827,36 та судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 7241,03 грн.

26.05.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить прийняти заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до розгляду, переглянути за нововиявленими обставинами постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20, скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20, рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 по справі №922/2933/20 залишити в силі та без змін. Витрати зі сплати судового збору просить покласти на позивача та прокурора, який бере участь у справі.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що 05.04.2021 у справі №922/2380/20 судом було встановлено, що земельна ділянка за адресою пр. Московський, 199, м. Харків, на якій розташована свердловина знаходиться у правомірному користуванні АТ "ТУРБОАТОМ".

Заявник зазначає, що зазначені обставини підтверджують правомірність користування заявником свердловиною в період переоформлення спеціального дозволу на користування надрами.

На думку заявника, вказані обставини мають істотне значення для вирішення справи, є нововиявленими обставинами та дозволяють повною мірою захистити права заявника.

Про існування нововиявлених обставин заявник дізнався після отримання 20.04.2021 повного тексту постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2380/20.

27.05.2021 та 31.05.2021 до Східного апеляційного господарського суду від заявника надійшли два клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів сплати судового збору.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.05.2021 для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито провадження за заявою Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20. Позивачу та прокурору встановлено в строк до 15.06.2021 надати до Східного апеляційного господарського суду відзив на заяву про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 за нововиявленими обставинами, з доказами його надсилання іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 22.06.2021 о 12:30 годині.

09.06.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської обласної прокуратури надійшов відзив, в якому прокурор заперечує проти задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20. На думку прокурора обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві не є нововиявленими. Зазначає, що в основу судового рішення апеляційної інстанції у справі №922/2380/20 покладено виключно висновки суду, викладені у справі №16/174-08. Зокрема судом зроблено висновок про правомірність використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 з огляду на рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих №370 від 31.03.1948.

Разом з тим, під час розгляду даної справи апеляційним судом вже надавалася оцінка правомірності користування АТ "ТУРБОАТОМ" земельною ділянкою по просп. Московському, 199 у м. Харків з урахуванням доводів про наявність рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих №370 від 31.03.1948 та висновків суду, викладених у судових рішеннях у справі №16/174-08.

Так прокурор наголошує, що відповідач у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Однак в межах даної справи предметом позову є дві позовні вимоги стягнення шкоди за здійснення водокористування за відсутності дозволу на користування надрами, а також стягнення шкоди за засмічення земельної ділянки. Проте, при ухваленні судового рішення від 23.12.2020 позовну вимогу прокурора стосовно засмічення земельної ділянки судом першої інстанції повністю проігноровано. А отже рішення суду першої інстанції не підлягає залишенню в силі у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Також прокурор заперечував проти долучення до матеріалів справи звітів за використання води за 2018 та 2019 роки, які додані відповідачем до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.06.2021 у зв`язку з відпусткою на дату розгляду справи судді Хачатрян В.С., яка входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючи суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

22.06.2021 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник відповідача, який наполягав на доводах заяви, просив суд її задовольнити. Зазначає, що вказані в заяві обставини є нововиявленими та мають істотне значення для розгляду справи.

Присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції 22.06.2021 представники прокуратури та позивача проти задоволення заяви Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 заперечували, вважають, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що до заяви Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 заявником окрім постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2380/20, якою обґрунтовано клопотання відповідача, також додано копії звітів про використання води за 2018 та 2019 роки.

Зазначені звіти відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції під час перегляду рішення від 23.12.2020 не надавалися.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що копії звітів про використання води за 2018 та 2019 роки вже надавалися до суду першої інстанції Державною екологічною інспекцією у Харківській області разом з відповіддю на відзив (вих. №4703-12-10 від 17.11.2020) та наявні в матеріалах справи.

Під час розгляду заяви Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, підставами для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Водночас відповідно до частини четвертої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлена обставина - юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені доказами (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 909/1190/17).

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

У постанові від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14 Верховний Суд зазначив, що господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Праведная проти Росії"N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N2).

Процедура скасування остаточного судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення від 18 листопада 2004 у справі "Праведная проти Росії").

За таких обставин, при зверненні до суду із заявою в порядку глави З ГПК України заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених ст. 320 цього Кодексу.

З огляду на наведене, переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен в першу чергу встановити наявність тих фактичних даних, існування яких може істотно вплинути на встановлені під час первісного розгляду справи обставини, та дослідити чим засвідчується існування цих фактичних даних.

Як встановлено судом, Державною екологічною інспекцією Харківської області в період з 14.01.2020 по 27.01.2020 було проведено планову перевірку щодо дотримання АТ "ТУРБОАТОМ" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За результатами даної перевірки, Інспекцією складено акт перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №33/11-02/02-06 від 23.01.2020(т.1 а.с. 17-39).

Так перевіркою встановлено, що АТ "ТУРБОАТОМ" у період з 22 вересня 2018 року по 15 вересня 2019 року здійснювався забір води з підземних джерел (свердловин) за відсутності спеціального дозволу на користування надрами. Термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування до 09 листопада 2017 року.

Крім того, перевіркою встановлено, що відповідач не забезпечує захист земель від засмічення земельної ділянки, оскільки в ході обстеження території товариства зафіксовано засмічення земельних ділянок біля цехів №66, 68, 60, 54, 72, 53, 169, біля складського господарства, біля котельної, біля конденсаторного корпусу, біля головного корпусу, біля складу №12, а саме на відкритому ґрунті виявлені сторонні предмети і матеріали, морфологічний склад яких визначено у додатках до акту.

Відповідно до додатку до акту №33/11-02/02-06 (т.1 а.с. 40) морфологічний склад сміття - відходи тверді побутові, а саме відходи деревини. Позивачем зафіксовано параметри засмічення: довжина - 2 м, ширина - 1,42 м, товщина шару відходів - 0,3 м, об`єм - 0,25 куб. м, площа - 2,84 кв. м. Заміри проведено рулеткою вимірювальною металевою Р20УЗК зав.№100135 згідно ДСТУ 4179-2003. Обстеження проведено у присутності начальника БЕБ ВО і БП Толмачової М.О.

Акт перевірки від 23.01.2020 №33/11-02/02-06 підписано представниками Державної екологічної інспекції у Харківській області, а з боку відповідача - заступником головного інженера Дегтяр М.І., начальником БЕБ ВО і БП Толмачовою М.О. та начальником ВО і БП Чернухою С.О

Акт отримано представником АТ "ТУРБОАТОМ" - начальником відділу охорони та безпеки праці Чернуха С.О. 27 січня 2020 року.

За результатами виявлених порушень Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис від 31.01.2020 №08/03-13 (т. 1 а.с. 41-44).

Крім того, за результатами виявлених порушень позивачем 31.01.2020 щодо працівників відповідача було складено протоколи про адміністративне правопорушення: №002501 щодо ОСОБА_2 ; №002680 щодо ОСОБА_3 ; №002681 щодо ОСОБА_4 , оскільки останні допустили розміщення (зберігання) відходів на відкритому ґрунті за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 45, 47, 49).

Того ж дня позивачем винесено постанови по накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на зазначених вище осіб: №02-14/25 щодо ОСОБА_2 ; №02/14-23 щодо ОСОБА_3 ; №02-14/24 щодо ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 46, 48, 50).

Відповідно до долучених до матеріалів справи квитанцій, зазначені особи сплатили накладені Державною екологічною інспекцією у Харківській області штрафи відповідно до постанов від 31.01.2020 (т. 1 а.с. 51-53).

Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до АТ "ТУРБОАТОМ" з претензією №84 від 22.06.2020 на суму 310467,60 грн, в якій зазначено, що відповідачем заподіяно державі збитки внаслідок забору води із свердловини в період з 22.09.2018 по 15.09.2019 за відсутності дозволу на користування надрами, що є порушенням ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України Про надра(т. 1 а.с. 534-55). До претензії додано розрахунок збитків, який здійснено на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 (т. 1 а.с. 56).

Відповідно до претензії №85 від 22.06.2020, АТ "ТУРБОАТОМ" завдано шкоди державі у розмірі 11365,10 грн, шляхом розміщення відходів на земельній ділянці з адресою АДРЕСА_1 , що є порушенням ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель" (т. 1 а.с. 57-58). До претензії додано розрахунок шкоди, який здійснено на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 (т. 1 а.с. 59).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем претензії №84 та №85 від 22.06.2020 отримані 26.06.2020, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 60).

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку завданої державні шкоди внаслідок порушення природоохоронного законодавства, з даним позовом до Господарського суду Харківської області звернувся керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, в якому просив суд стягнути з відповідача шкоду заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 321823,70 грн.

Як зазначалося, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судом встановлено, що 09.11.2012 АТ "ТУРБОАТОМ" було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4253, а саме свердловиною за адресою АДРЕСА_1 . Строк дії спеціального дозволу на користування надрами встановлено на 5 років до 09.11.2017.

Разом з тим, 19.07.2017 АТ "ТУРБОАТОМ", з метою отримання нового Спеціального дозволу на користування надрами, завчасно, до закінчення дії попереднього Дозволу, звернулось до Державної служби геології і надр України із заявою з метою видобування прісної підземної води.

Зазначена заява була повернута із зазначенням причини повернення документів - неспівпадіння назви родовища Турбінне (свердловина № 7464/41), вказаного в заяві, з доданими документами.

02.10.2017 листом № 37-547 Товариство вдруге звернулось до Держгеонадра з заявою про надання Спеціального дозволу на користування надрами, до якої було додано повний пакет документів.

30.07.2018 листом № 14638/03/12-18 друга заява Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" № 37-547 від 02 жовтня 2017 року була також повернута Держгеонадрами.

Судом враховано, що відповідачем завчасно та належним чином було реалізованого обов`язок щодо звернення до уповноваженого органу з метою отримання відповідного дозволу, а відтак дотримано покладені на нього обов`язки.

В порушення норм діючого законодавства України строк розгляду заяви відповідача склав більше ніж 280 календарних днів, тобто, заява та документи АТ "ТУРБОАТОМ" були розглянуті поза межами встановлених законом строків і відповідь відповідачем отримано несвоєчасно.

Одночасно суд врахував, що Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" було введено в дію 18 грудня 2017 року, тобто майже через два місяці з моменту подання АТ "ТУРБОАТОМ" другої заяви (№ 37-547 від 02 жовтня 2017 року), а відтак сторони повинні були керуватися чинними на момент звернення з заявою документами та нормами права.

Суд дійшов висновку, що відповідач діяв добросовісно та вжив усіх належних заходів для своєчасного отримання нового Спеціального дозволу на користування надрами, та враховуючи не отримання негативного результату, мав правомірні очікування на розгляд питання щодо надання дозволу у строк визначений нормативними актами, зокрема пунктів 8-9 Порядку про надання дозволів.

Суд констатував відсутність такої обов`язкової ознаки як вина, котра є неодмінною складовою суб`єктивної сторони складу цивільного правопорушення, а також протиправної поведінки АТ "ТУРБОАТОМ", як невід`ємну частину об`єктивної сторони правопорушення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність в діях відповідача всіх ознак складу правопорушення щодо порушення норм природоохоронного законодавства, та завдання такими діями державі шкоди внаслідок здійснення водокористування за відсутності дозволу на користування надрами та шкоди заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача положень ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра у зв`язку ненаданням відповідачем доказів оформлення та реєстрації права землекористування.

Приписами частини 1 ст. 149, ст. 151 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Разом з цим, відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до положень ст.ст. 46, 48 Водного кодексу України, водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно з ст. 21 Кодексу України про надра, надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених ст. 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період, за який позивачем здійснюється розрахунок завданих державі збитків (з 22.09.2018 по 15.09.2019) у відповідача був наявний дозвіл на спеціальне водокористування №81/ХР/49д-17 виданий Державним агентством водних ресурсів (сектор у Донецькій, Луганській та Харківській областях) від 02.11.2017, дійсний до 02.11.2020 (т. 1 а.с. 160-161).

В той же час, судом встановлено, що 09.11.2012 АТ "ТУРБОАТОМ" було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4253, а саме свердловиною за адресою АДРЕСА_1 . Строк дії спеціального дозволу на користування надрами встановлено на 5 років до 09.11.2017.

Наступний спеціальний дозвіл на користування надрами відповідач отримав 19.09.2019 (т. 1 а.с. 164).

Отже, в період з 22.09.2018 по 15.09.2019 АТ "ТУРБОАТОМ" здійснював забір води за відсутності спеціального дозволу на користування надрами, що підтверджується актом планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 23.01.2020, та не заперечується відповідачем.

Акт позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 23.01.2020 є чинним, підписаний без зауважень, в судовому порядку не оскаржувався.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно із статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №910/8682/16 зазначено, що самовільне використання водних ресурсів без видачі дозволу на спеціальне водокористування відповідачеві є самостійною підставою для відшкодування збитків.

Разом з тим, нормами ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра передбачено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Тобто видобування води може здійснюватися без спеціальних дозволів зокрема землевласниками та землекористувачами, та за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Водночас, як було зазначено судом, доказів оформлення та реєстрації права землекористування відповідачем до суду надано не було.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції у даній справі дійшов висновку, що відповідач не є суб`єктом, до якого можуть бути застосовані положення ч.1 ст. 23 Кодексу України про надра.

Разом з тим, постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2380/20 було встановлено, що в порядку правонаступництва до АТ "ТУРБОАТОМ" у складі прав Державного підприємства Науково-виробниче об`єднання "Турбоатом" перейшло право постійного користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Так судом у вказаній справі було встановлено, що АТ "ТУРБОАТОМ" користується земельними ділянками, на яких розташовано його підприємство, включаючи спірне нерухоме майно, на підставі наступних рішень органів місцевого самоврядування, відповідно до яких у його правопопередників виникло право постійного користування відповідними земельними ділянками, яке в результаті правонаступництва перейшло до відповідача від Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Турбоатом":

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №370 від 31.03.1948, яким поновлено Харківському електромеханічному заводу ім. Сталіна межі земельної ділянки з існуючими будівлями відповідно до плану Управління головного архітектора міста;

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №232 від 30.03.1949, яким задоволено клопотання дирекції Харківського турбогенераторного заводу та закріплено за заводом земельну ділянку "А" орієнтовною площею 1,3 га, земельну ділянку "Б" орієнтовною площею 1,5 га та земельну ділянку "В" орієнтовною площею 0,3 га;

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих №359 від 11.05.1949, яким, зокрема, задоволено клопотання Харківського турбогенераторного заводу та відведено йому у користування земельну ділянку орієнтовною площею 2,5 га по АДРЕСА_2 .

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 556 від 23.06.1949, яким Харківському турбогенераторному заводу, зокрема, поновлено термін на будівництво ремісничого училища та склепів на відведеній йому земельній ділянці по проспекту Сталіна в м. Харків.

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 56 ІІ від 03.02.1960, яким Харківському електромеханічному заводу відведено земельну ділянку площею 6 га по АДРЕСА_2 для будівництва корпусу магнітних станцій.

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 210 - 13 від 18.04.1961 Харківському турбінному заводу ім. Кірова відведено земельну ділянку площею 3,8 га по АДРЕСА_2 ;

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 158 - 16 від 27.06.1990, яким Науково-виробничому об`єднанню "Турбоатом" вирішено видати Державний акт на право користування земельною ділянкою площею 28,4 га по АДРЕСА_1 .

Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 158 - 16 від 27.06.1990 не було виконано, державний акт на право користування земельною ділянкою площею 28,4 га по АДРЕСА_1 не видавався.

Суд апеляційної інстанції у названій справі дійшов висновку, оскільки законодавство, чинне на час надання у користування відповідачу спірних земельних ділянок, не визначало момент, з якого особа набувала прав землекористування, то право користування земельними ділянками в нього виникло на підставі рішень виконавчого комітету Харківської міської ради трудящих № 370 від 31.03.1948, № 232 від 30.03.1949, № 359 від 11.05.1949, № 556 від 23.06.1949, № 56-11 від 03.02.1960, № 210-13 від 18.04.1961.

Судом у названій справі було встановлено, що до АТ "Турбоатом" перейшло набуте правопопередниками на підставі рішень органу місцевого самоврядування, прийнятих у 1948-1961 роках право користування спірними земельними ділянками , які не скасовані, земельні ділянки в установленому законом порядку з користування Товариства не вилучались, права користування ними в установленому законом порядку Товариство не позбавлене. Отже, право користування спірними земельними ділянками (у тому числі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ) зберігається за АТ "Турбоатом" до його належного переоформлення.

Таким чином, на момент ухвалення постанови у даній справі про стягнення з відповідача 310467,60 грн шкоди завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства відповідач використовував земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 на праві постійного землекористування.

Однак на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції зазеначені обставини не були відомі.

Колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені у постанові Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2380/20 безпосередньо впливають на вирішення спору у даній справі, оскільки встановлення факту правомірності використання відповідачем земельної ділянки за адресою: просп. Московський, 199, м. Харків свідчить про можливість застосування до відповідача положень ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра.

Із зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що наведені відповідачем обставини є нововиявленими.

Судова колегія зазначає, що у даній справі не розглядалися питання правонаступництва прав АТ "ТУРБОАТОМ" та можливість переходу до відповідача права постійного користування на підставі рішень виконавчого комітету Харківської міської ради 1948-1990 років, оскільки зазначені питання не входять до предмету доказування у даній справі стягнення шкоди за порушення природоохоронного законодавства.

А тому у даній справі у колегії суддів були відсутні повноваження на встановлення фактів переходу права користування до відповідача від його правопопередників, а також підтвердження факту правомірності використання земельної ділянки за адресою: просп. Московський, 199, м. Харків за відсутності оформлення та реєстрації права землекористування за відповідачем.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідач посилався на необхідність застосування до нього положень ст. 23 Кодексу України про надра.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Як було встановлено апеляційним судом у поставі, що переглядається за нововиявленими обставинами, Державною екологічною інспекцією у Харківській області зроблено розрахунок збитків, заподіяних державі самовільним забором води відповідно до Методики за період з 22.09.2018 по 15.09.2019, розмір яких склав 310467,60 грн.

Здійснюючи розрахунок шкоди за період з 22.09.2018 по 15.09.2019, позивачем використано звіти відповідача форми №2ТП-водогосп за 2018 та 2019 роки, та враховано використання відповідачем об`єм води у розмірі 71,2 тис. куб.м води в період з 01.10.2018 по 01.08.2019.

Отже, із зазначених у постанові Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 обставин вбачається, що видобуток води із свердловини у період з 01.10.2018 по 01.08.2019 (304 дні) складає 234,2 куб. м на добу.

Оскільки відповідачем здійснювалося видобування підземних вод зі свердловини у обсязі, що не перевищував 300 куб. м на добу, відповідач є належним землекористувачем, а тому до нього застосовуються положення ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра, та таке видобування води може здійснюватися без отримання спеціального дозволу.

З урахуванням обставин щодо дотримання добового обсягу видобування підземних вод зі свердловини, з урахуванням приписів статті 23 Кодексу України про надра, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах складу правопорушення, передбаченого статтею 1166 ЦК України та статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а відтак про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди заподіяної державі внаслідок здійснення водокористування за відсутності дозволу на користування надрами розмірі 310467,60 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом розгляду у даній справі є дві позовні вимоги про: 1) стягнення з відповідача шкоди заподіяної державі внаслідок здійснення водокористування за відсутності дозволу на користування надрами у розмірі 310467,60 грн; 2) стягнення з відповідача шкоди заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки в розмірі 11356,10 грн.

Із заяви АТ "ТУРБОАТОМ" судом встановлено, що обставини, на які відповідач посилається як на нововиявлені, стосуються виключно вимог про стягнення з відповідача шкоди заподіяної державі внаслідок здійснення водокористування за відсутності дозволу на користування надрами у розмірі 310467,60 грн.

Разом з тим, нормами частини 3 ст. 325 ГПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Тобто процесуальним законодавством не передбачено право суду переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, та за результатами такого перегляду частково скасувати судове рішення, яке було предметом перегляду.

Крім того, ч. 6 згаданої статті встановлено, що з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Враховуючи, що наведені відповідачем у заяві обставини є нововиявленими стосовно позовних вимог прокурора про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок здійснення водокористування за відсутності дозволу на користування надрами у розмірі 310467,60 грн, однак суд апеляційної інстанції позбавлений права на скасування постанови в частині, а має право у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення, а також те, що з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи" відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Згідно із статтею 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

За приписами статті 33 Закону України "Про відходи" зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам; забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Як передбачено статтею 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом; шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно із статтею 43 Закону України "Про відходи" підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Як зазначалося, актом Державної екологічної інспекції у Харківській області від 23.01.2020 №33/11-02/02-06 зафіксовано, що відповідач не забезпечує захист земель від засмічення земельної ділянки, оскільки в ході обстеження території товариства зафіксовано засмічення земельних ділянок біля цехів №66, 68, 60, 54, 72, 53, 169, біля складського господарства, біля котельної, біля конденсаторного корпусу, біля головного корпусу, біля складу №12, а саме на відкритому ґрунті виявлені сторонні предмети і матеріали, морфологічний склад яких визначено у додатках до акту.

Відповідно до додатку до акту №33/11-02/02-06 (т.1 а.с. 40) морфологічний склад сміття відходи тверді побутові, а саме відходи деревини. Позивачем зафіксовано параметри засмічення: довжина 2 м, ширина - 1,42 м, товщина шару відходів 0,3 м, об`єм 0,25 куб. м, площа 2,84 кв. м. Заміри проведено рулеткою вимірювальною металевою Р20УЗК зав.№100135 згідно ДСТУ 4179-2003. Обстеження проведено у присутності начальника БЕБ ВО і БП Толмачової М.О.

Акт перевірки від 23.01.2020 №33/11-02/02-06 підписано представниками Державної екологічної інспекції у Харківській області, а з боку відповідача заступником головного інженера Дегтяр М.І., начальником БЕБ ВО і БП Толмачовою М.О. та начальником ВО і БП Чернухою С.О, та отримано представником АТ "ТУРБОАТОМ" - начальником відділу охорони та безпеки праці Чернуха С.О. 27 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних зауважень щодо зафіксованих у акті та додатку №1 до нього порушень відповідачем не висловлено.

Жодних дозволів на розміщення відходів на земельній ділянці відповідачем до матеріалів справи не надано.

За результатами виявлених порушень Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис від 31.01.2020 №08/03-13 (т. 1 а.с. 41-44), згідно якого:

- п. 10 не допускати змішування відходів;

- п.11. забезпечити захист земель від засмічення земельної ділянки та вживати заходи щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки;

- п. 12 не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях.

Крім того, за результатами виявлених порушень позивачем 31.01.2020 щодо працівників відповідача було складено протоколи про адміністративне правопорушення: №002501 щодо ОСОБА_2 ; №002680 щодо ОСОБА_3 ; №002681 щодо ОСОБА_4 , оскільки останні допустили розміщення (зберігання) відходів на відкритому ґрунті за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 45, 47, 49).

Того ж дня позивачем винесено постанови по накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на зазначених вище осіб: №02-14/25 щодо ОСОБА_2 ; №02/14-23 щодо ОСОБА_3 ; №02-14/24 щодо ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 46, 48, 50).

Відповідно до долучених до матеріалів справи квитанцій, зазначені особи сплатили накладені Державною екологічною інспекцією у Харківській області штрафи відповідно до постанов від 31.01.2020 (т. 1 а.с. 51-53).

Як свідчать матеріали справи, акт перевірки, припис Державної екологічної інспекції у Харківській області, постанови про накладення адміністративних стягнень на винних у засміченні земельної ділянки відповідачем не оскаржувалися та не були визнані незаконними чи скасовані.

Відповідно до претензії №85 від 22.06.2020, АТ "ТУРБОАТОМ" завдано шкоди державі у розмірі 11365,10 грн, шляхом розміщення відходів на земельній ділянці з адресою м. Харків, пр. Московський, 199 (т. 1 а.с. 57-58). До претензії додано розрахунок шкоди, який здійснено на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 (т. 1 а.с. 59).

Порядок визначення розмірів відшкодування шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства регламентовано Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997 (у редакції наказу Мінприроди 04.04.2007 № 149) (далі - Методика).

Відповідно до розділу 3 Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

При виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди.

Об`єм відходів (куб.м), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням.

Згідно п. 5.5. Методики розмір шкоди внаслідок засмічення земель визначається за формулою: РШЗ = А x Б x ГОЗ x ПДЗ x КЗЗ x КНВ x КЕГ, де РШЗ - розмір шкоди від засмічення земель, грн; А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5; Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 10, а небезпечними (токсичними) відходами 100; ГОЗ - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала засмічення, грн/кв.м; ПДЗ - площа засміченої земельної ділянки кв.м; КЗЗ - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6; КНВ - коефіцієнт небезпеки відходів, який визначається за додатком 5; КЕГ - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Перевіривши розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки відходами, судова колегія встановила, що він відповідає Методиці та є арифметично правильним.

А тому, колегія суддів приходить до висновку про правомірність вимог прокурора про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки відходами у розмірі 11356,10 грн.

Разом з тим, під час розгляду даної справи та ухвалення судового рішення від 23.12.2020 судом першої інстанції не було розглянуто позовну вимогу прокурора про стягнення з відповідача шкоди заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки, судом не було досліджено доказів, наданих на обґрунтування названих позовних вимог, судом першої інстанції не було надано правової оцінки спірним правовідносинам з даного питання, однак у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі, що є порушенням процесуальних норм, та виключає можливість залишення суду першої інстанції без змін.

Надаючи оцінку підставам представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради прокурором, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно частини 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, прокурор зауважує, що правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди внаслідок допущених порушень у сфері водокористування та поводження з відходами становлять суспільний інтерес. Внаслідок допущених АТ "ТУРБОАТОМ" порушень завдано шкоди навколишньому природному середовищу, яка залишається невідшкодованою, як наслідок держава втратила передбачену законом можливість отримання коштів, які могли бути спрямовані на відновлення природного середовища з метою виконання функцій і завдань держави.

Факт протиправного та самовільного користування надрами, засмічення земельних ресурсів порушує інтереси держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, як органу уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій.

Разом з тим, Державною екологічною інспекцією у Харківській області не вживаються заходи захисту інтересів держави у судовому порядку щодо стягнення збитків нанесених державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Так, 29.07.2020 прокурор листом вих. №33-4439вих-20 звернувся до Державної екологічної інспекції у Харківській області із запитом щодо надання інформації та документів щодо проведення перевірок, виявлених порушень, визначення шкоди та вжиті заходи до правопорушників, зокрема АТ "ТУРБОАТОМ", стан усунення порушень та вжиті заходи.

10.08.2020 Державна екологічна інспекція у Харківській області повідомила органи прокуратури, що в добровільному порядку АТ "ТУРБОАТОМ" не сплачено збитки за заявленими претензіями. Та зазначила, що у зв`язку з відсутністю належного фінансування для сплати судового збору Інспекція не пред`являла відповідні позовні заяви, а також з метою представництва інтересів держави у сфері природоохоронного законодавства надала копії відповідних документів (т. 1 а.с. 64-65).

З метою дотримання прокурором порядку, передбаченого ч. 4 ст. 23 Закону, Харківською місцевою прокуратурою № 3 листом від 12.08.2020 №33-4832вих-20 повідомлено Державну екологічну інспекцію у Харківській області про вжиття прокуратурою заходів представницького характеру, шляхом звернення з позовною заявою до суду (а.с. 66-67 т. 1).

З даним позовом прокурор звернувся до суду 10.09.2020.

У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів великої кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (пункт 6.43).

Оскільки Державна екологічна інспекція у Харківській області протягом тривалого часу не зверталася до суду з позовом про відшкодування завданої державі шкоди, а навпаки самостійно повідомила органи прокуратури про відсутність у неї можливості здійснення захисту інтересів держави у суді, з метою захисту інтересів держави у сфері природоохоронного законодавства, судова колегія приходить до висновку, що органами прокуратури вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виконано у повному обсязі.

Враховуючи зазначене, у органів прокуратури наявні підстави для представництва інтересів Державної екологічної інспекції у Харківській області в суді.

Відповідно до ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду;

3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Частиною 4 ст. 325 ГПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду.

Згідно з ч. 6 ст. 325 ГПК України з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20, та як наслідок, скасування зазначеної постанови, та прийняття у справі нової постанови про часткове задоволення апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/2933/20.

Керуючись ст.ст. 270, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 задовольнити частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 у справі №922/2933/20 скасувати.

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/2933/20 скасувати в частині відмови у стягненні з Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 11356,10 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області до Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" про стягнення шкоди заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 11356,10 грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" (просп. Московський, 199, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 05762269) на користь держави на р/р UA0020010, УК Немишлянського району м. Харкова, , МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку Казначейство України (ЕАП) шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 11356,10 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" (просп. Московський, 199, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 05762269) на користь Харківської обласної прокуратури (вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, , р/р UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800) судовий збір за звернення з позовною заявою у розмірі 170,35 грн та судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 255,53 грн.

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/2933/20 залишити без змін.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" (просп. Московський, 199, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код 05762269) судовий збір за звернення з заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами у розмірі 10478,28 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

У судовому засіданні 22.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2021.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін