ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2021 Справа № 905/348/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Качейшвілі Георгія Юрійовича, м.Селидове, Донецька область,

до відповідача Державного підприємства "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область,

про стягнення заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача - Конюшко Д.Б.,

від відповідача - не з`явився,

Фізична особа-підприємець Качейшвілі Георгій Юрійович, м.Селидове, Донецька область звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область, про стягнення основного боргу - 472120,00 грн., пені - 33951,50 грн., інфляційних втрат - 26533,15 грн., 3% річних - 22753,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №1/155-19МТП від 17.05.2019 року, №1/159-19МТП від 20.05.2019 року, №1/191-19МТП від 03.06.2019, №1/210-19МТП від 11.06.2019, в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару.

Ухвалою суду від 01.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/348/21; справу №905/348/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання відкладалося, відповідачу поновлявся строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 27.05.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначений на 24.06.2021.

В судове засідання 24.06.2021р. з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

За змістом ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За змістом ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч. 2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ним, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладених між ними договорів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Між Фізичною особою-підприємцем Качейшвілі Георгієм Юрійовичем (постачальник, позивач) та Державним підприємством "Селидіввугілля" (покупець, відповідач) укладено договори №1/155-19МТП від 17.05.2019, №1/159-19МТП від 20.05.2019, №1/191-19МТП від 03.06.2019, №1/210-19МТП від 11.06.2019, згідно з пунктом 1.1 яких постачальник зобов`язався поставити у власність Покупця продукцію (деревина хвойних порід, продукція лісництва та лісозаготівлі) згідно за найменуванням, кількістю, ціною і в терміни узгодженими обома сторонами, відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договорів.

Згідно пункту 1.2 вказаних Договорів покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію, своєчасно сплатити її вартість відповідно до умов цього договору.

Поставка продукції здійснюється в кількості та за цінами згідно заявок Покупця і Специфікації, протягом 5-ти календарних днів з моменту здійснення заявки, якщо інше не обумовлено в специфікації (п.3.1 Договорів). Поставка продукції здійснюється транспортом Постачальника та за рахунок його коштів до складу Покупця, якщо, інше не обумовлено в специфікації (п.3.2 Договорів). Датою поставки вважається дата зазначена у видатковій накладній (п.3.3 Договорів).

Згідно пункту 4.2 Договорів, розрахунки за поставлену продукцію проводяться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30-ти календарних днів, з дня отримання товару Покупцем, якщо інше не обумовлено в специфікації.

Частиною 6 Договорів, сторонами регламентовані права та відповідальність сторін.

Так, п. 6.2 Договорів передбачено, що при порушенні строків оплата за поставлену, продукцію, згідно п. 4.2. договорів, Покупець сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день затримки.

Договори набрали чинності з моменту підписання сторонами та їх дія була встановлена до 31.12.2019 (п.9.1 Договорів).

Договір підписаний представниками сторін.

Доказів його розірвання або визнання недійсним, сторонами не надано, отже він є обов`язковим для сторін.

В період дії вказаних вище договорів сторони підписали специфікації №1/155-19МТП від 17.05.2019 до договору №1/155-19МТП, №1/159-19МТП від 20.05.2019 до договору №1/159-19МТП, №1/191-19МТП від 03.06.2019 до договору №1/191-19МТП, №1/210-19МТП від 11.06.2019 до договору №1/210-19МТП, якими передбачили, що поставка здійснюється транспортом постачальника та за рахунок його коштів до складу покупця за визначеними адресами до: - відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля»; - відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»; - відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»; - відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля».

Так, 17.05.2019 сторонами підписана специфікація №1/155-19МТП до договору №1/155-19МТП, якою визначено: найменування продукції - руд стояк круглий хвойних порід д.10-20мм, L4м, на суму 199375,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №29 від 30.05.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 65685,00 грн. з ПДВ.

20.05.2019 сторонами підписана специфікація №1/159-19МТП до договору №1/159-19МТП, якою визначено: найменування продукції - руд стояк круглий хвойних порід д.10-20мм, L4м, на суму 199375,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №29/1 від 30.05.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 3190,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №30 від 31.05.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 62495,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №31 від 31.05.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 67715,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №32 від 01.06.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 65830,00 грн. з ПДВ.

03.06.2019 сторонами підписана специфікація №1/191-19МТП до договору №1/191-19МТП, якою визначено: найменування продукції - руд стояк круглий хвойних порід д.10-20мм, L4м, на суму 198650,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №33 від 05.06.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 69310,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №35 від 12.06.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 68295,00 грн. з ПДВ.

11.06.2019 сторонами підписана специфікація №1/210-19МТП до договору №1/210-19МТП, якою визначено: найменування продукції - руд стояк круглий хвойних порід д.10-20мм, L4м, на суму 198400,00 грн. з ПДВ.

За видатковою накладною №34 від 11.06.2019 відповідачу було поставлено товар до відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на загальну суму 69600,00 грн. з ПДВ.

Зазначені видаткові накладні підписані представником позивача (постачальника) та представником відповідача (покупця, отримувача) без заперечень та зауважень, зокрема, щодо кількості, якості товару та відсутності товаросупровідних документів. Підписи представників постачальника та покупця (отримувача) засвідчені печатками сторін. Видаткові накладні містять посилання на відповідний договір поставки.

В підтвердження повноважень особи, яка прийняла товар з боку покупця (відповідача), позивачем надано копію довіреності №198 від 23.05.2019 на ім`я Свергун Лариси Іванівни на отримання від ФОП Качейшвілі цінностей за договором.

Відповідач вартість отриманого товару в повному обсязі не сплатив, у зв`язку із чим, позивач звернувся до відповідача з претензією від 18.05.2020 року про сплату заборгованості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманої продукції за договорами №1/155-19МТП від 17.05.2019, №1/159-19МТП від 20.05.2019, №1/191-19МТП від 03.06.2019, №1/210-19МТП від 11.06.2019 та наявністю непогашеної заборгованості за вказаним договором, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення з відповідача основного боргу - 472120,00 грн., пені - 33951,50 грн., інфляційних втрат - 26533,15 грн., 3% річних - 22753,23 грн.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України та ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, в контексті зазначених норм укладені між позивачем та відповідачем договори №1/155-19МТП від 17.05.2019, №1/159-19МТП від 20.05.2019, №1/191-19МТП від 03.06.2019, №1/210-19МТП від 11.06.2019 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених їх умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами договору поставки сторонами було обумовлено, що, строк та порядок оплати Товару, що поставляється за цим Договором, визначається Сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору (п.3.4 Договору). Пунктом 3 підписаних сторонами специфікацій погоджено, що оплата товару здійснюється у продовж 30 календарних днів з моменту отримання окремої партії товару.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, за висновками суду, строк виконання грошового зобов`язання у спірних правовідносинах визначається за правилами статті 692 Цивільного кодексу України, тобто оплата товару за накладними пов`язана з моментом його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Суд враховує, що за приписами п.3.3 Договорів, датою поставки є дата, вказана у видатковій накладній.

Видаткові накладні на поставлену продукцію представником відповідача підписані без встановлення іншої дати, чим підтверджено прийняття товару саме в ту дату яка вказана на видаткових накладних постачальником.

З огляду на викладене, відповідач остаточно повинен був розрахуватись у продовж 30 календарних днів з моменту отримання окремої партії товару, а саме:

- за видатковою накладною №29 від 30.05.2019 на суму 65685,00 грн. з ПДВ - до 01.07.2019 (з врахуванням п.5 ст. 254 ЦК України);

- за видатковою накладною №29/1 від 30.05.2019 на суму 3190,00 грн. з ПДВ - до 01.07.2019 (з врахуванням п.5 ст. 254 ЦК України);

- за видатковою накладною №30 від 31.05.2019 на суму 62495,00 грн. з ПДВ - до 01.07.2019 (з врахуванням п.5 ст. 254 ЦК України);

- за видатковою накладною №31 від 31.05.2019 на суму 67715,00 грн. з ПДВ - до 01.07.2019 (з врахуванням п.5 ст. 254 ЦК України);

- за видатковою накладною №32 від 01.06.2019 на суму 65685,00 грн. з ПДВ - до 01.07.2019;

- за видатковою накладною №33 від 05.06.2019 на суму 65685,00 грн. з ПДВ - до 05.07.2019;

- за видатковою накладною №35 від 12.06.2019 на суму 68295,00 грн. з ПДВ - до 12.07.2019;

- за видатковою накладною №34 від 11.06.2019 на суму 69600,00 грн. з ПДВ - до 11.07.2019.

Отже, факт поставки позивачем товару відповідачу підтверджений матеріалами справи та відповідачем не оспорений.

Враховуючи вище наведені норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару за договорами поставки, специфікацій до них, видаткових накладних, у останнього виникло зобов`язання з його оплати.

Оплату за поставлений товар в сумі 472120,00 грн. боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Згідно наданого суду акту звірки розрахунків станом на 25.02.2020 заборгованість Державного підприємства "Селидіввугілля" перед Фізичною особою-підприємцем Качейшвілі Г.Ю. складає 472120,00 грн.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та, в окремих випадках,

- рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03 2019 у справі №910/1389/18.

Отже, відповідач свої зобов`язання за договорами поставки щодо оплати поставленого товару в обумовлені договором строки не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України.

Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 472120,00 грн.

Щодо стягнення пені за договорами поставки в загальній сумі 33951,50 грн. господарський суд зазначає наступне.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Як встановлено судом, сторони визначили, що при порушенні строків оплата за поставлену, продукцію, згідно п. 4.2. договорів, Покупець сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день затримки (п. 6.2. Договору).

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку пені за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН судом встановлено, що сума пені за визначені позивачем періоди за договорами поставки складає 33903,99, з яких:

на суму боргу 65685,00 грн (видаткова накладна №29) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4716,99 грн.,

на суму боргу 3190,00 грн (видаткова накладна №29/1) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 229,08 грн.,

на суму боргу 62495,00 грн (видаткова накладна №30) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4487,90 грн.,

на суму боргу 67715,00 грн (видаткова накладна №31) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4862,76 грн.,

на суму боргу 65830,00 грн (видаткова накладна №32) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4727,40 грн.,

на суму боргу 69310,00 грн (видаткова накладна №33) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4977,31 грн.,

на суму боргу 69600,00 грн (видаткова накладна №34) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4998,13 грн.,

на суму боргу 68295,00 грн (видаткова накладна №35) за період з 10.02.2020 по 10.02.2021 сума пені 4904,42 грн.

З наведених підстав, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 33903,99 грн.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем було заявлено до стягнення 3% річних в сумі 22753,23 грн. та інфляційні втрати в сумі 26533,15 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивач припустився помилки щодо дати початку нарахування 3% річних, у зв`язку з чим судом самостійно здійснено розрахунок за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН, та визначено, що сума 3% річних в межах визначеного позивачем періоду складає 22725,27 грн., з яких:

на суму боргу 65685,00 грн (видаткова накладна №29) за період з 02.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3179,87 грн.,

на суму боргу 3190,00 грн (видаткова накладна №29/1) за період з 02.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 154,43 грн.,

на суму боргу 62495,00 грн (видаткова накладна №30) за період з 02.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3025,44 грн.,

на суму боргу 67715,00 грн (видаткова накладна №31) за період з 02.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3278,15 грн.,

на суму боргу 65830,00 грн (видаткова накладна №32) за період з 02.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3186,89 грн.,

на суму боргу 69310,00 грн (видаткова накладна №33) за період з 06.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3332,58 грн.,

на суму боргу 69600,00 грн (видаткова накладна №34) за період з 12.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3312,20 грн.,

на суму боргу 68295,00 грн (видаткова накладна №35) за період з 13.07.2019 по 10.02.2021 сума 3% річних 3255,71 грн.

З наведених підстав, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 22725,27 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН судом встановлено, що сума інфляційних втрат за визначений позивачем період складає 25519,77 грн., з яких:

на суму боргу 65685,00 грн (видаткова накладна №29) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3550,51 грн.,

на суму боргу 3190,00 грн (видаткова накладна №29/1) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 172,43 грн.,

на суму боргу 62495,00 грн (видаткова накладна №30) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3378,08 грн.,

на суму боргу 67715,00 грн (видаткова накладна №31) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3660,24 грн.,

на суму боргу 65830,00 грн (видаткова накладна №32) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3558,34 грн.,

на суму боргу 69310,00 грн (видаткова накладна №33) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3746,45 грн.,

на суму боргу 69600,00 грн (видаткова накладна №34) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3762,13 грн.,

на суму боргу 68295,00 грн (видаткова накладна №35) за період з липня 2019 по грудень 2020 сума інфляційних втрат 3691,59 грн.

З наведених підстав, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 25519,77 грн.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Качейшвілі Георгія Юрійовича, м.Селидове, Донецька область, до відповідача Державного підприємства "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область, про стягнення 555357,88 грн. - задовольнити частково в сумі 554269,03 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Селидіввугілля" (85401, Донецька область, м.Селидове, вул. Карла Маркса, б.41; ) на користь фізичної особи-підприємця Качейшвілі Георгія Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) основного боргу 472120,00 грн., пені 33903,99 грн., 3% річних 22725,27 грн., інфляційних втрат 25519,77 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 8314,01 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 24.06.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз