ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/9490/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Бенедисюка І. М. і Булгакової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А. М.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» (далі - ТОВ «Міськбудінвест») - Вершиніної Д. О., Ракітіна С. П.,

відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» (далі - ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент») - Коротюка М. Г.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Білдінг» (далі - ТОВ «Атланта Білдінг») - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ТОВ «Міськбудінвест»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 [колегія суддів: Доманська М. Л. (головуючий), судді Пантелієнко В. О., Верховець А. А.]

зі справи № 910/9490/20

за позовом ТОВ «Міськбудінвест»

до ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ «Атланта Білдінг»,

про визнання недійсним договору.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ТОВ «Міськбудінвест» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про відмову від позовної вимоги) про визнання:

недійсним пункту 10.4 договору на виконання проєктно-вишукувальних робіт від 01.03.2006 № 06/03 (далі - Договір);

авторських майнових прав на твір архітектури - проєкт: «Житловий комплекс з об`єктами торговельного і соціально-побутового призначення та підземними паркінгами по вул. С. Сагайдака, 101 у Дніпровському районі м. Києва» (далі - Проєкт) за ТОВ «Міськбудінвест».

1.2. Позов обґрунтовано тим, що Договір за своїм змістом є договором підряду, не встановлює правового режиму (користування, розпорядження, в тому числі відчуження) об`єкта інтелектуальної власності, а тому цей Договір не може бути підставою для виникнення, зміни або припинення майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності, через що ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» не могло набути за Договором авторських майнових прав на Проєкт.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 11.12.2020 (суддя Підченко Ю. О.): прийнято відмову ТОВ «Міськбудінвест» від позову до ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» в частині визнання недійсним пункту 10.4 Договору та в цій частині закрито провадження у справі; позовні вимоги ТОВ «Міськбудінвест» задоволено та визнано авторські майнові права ТОВ «Міськбудінвест» на Проєкт.

2.2. Рішення місцевого суду з посиланням, зокрема, на приписи статей 839, 843, 854, 882, 887- 891, 1112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 1, 15, 31, 32, 33 Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон № 3792) та статей 1, 29, 30 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687) мотивовано тим, що: Договір є договором підряду та не є ані авторським договором, ані договором про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності, а тому пункт 10.4 Договору є нікчемним та не створює жодних прав у ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент»; позивач не пропустив строк позовної давності щодо заявлених позовних вимог.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 рішення місцевого суду зі справи скасовано в частині задоволення позову та в частині стягнення з ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн.

Прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволені позову відмовлено. В решті рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2020 залишено без змін.

2.4. Постанову апеляційного суду з посиланням, зокрема, на приписи статей 509, 626- 629, 1112 ЦК України, статей 1, 11 Закону № 3792 та статей 1, 29, 30 Закону № 687 мотивовано тим, що Договір є договором про створення за замовленням і використання об`єкта архітектури, який містить спосіб та умови використання проєктної документації та в якому сторони передбачили, що авторські майнові права на твір архітектури, а також право практичної реалізації проєкту належить замовникові - ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент», через що відсутні підстави для визнання пункту 10.4 Договору нікчемним, що, в свою чергу, унеможливлює й задоволення позову.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

ТОВ «Міськбудінвест», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, а рішення місцевого суду зі справи залишити без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції надав неналежну правову оцінку змісту Договору.

4.2. Скаржник також зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування: статті 1112 ЦК України, яка визначає умови договору про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності, до договору підряду на проєктні та пошукові роботи у подібних правовідносинах; статті 31 Закону № 3792, що регулює передачу (відчуження) майнових прав суб`єктів авторського права, у подібних правовідносинах у зв`язку зі створенням твору архітектури за договором підряду на проєктні та пошукові роботи.

4.3. Одночасно скаржник зазначає про неврахування апеляційним судом того, що первинним суб`єктом твору є його автор, а не замовник, та у зв`язку з цим здійснено неправильне тлумачення правових норм, що регулюють питання передачі (відчуження) майнових прав.

4.4. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що Договір є договором на замовлення і використання об`єкта права інтелектуальної власності, не узгоджується зі змістом договору.

4.5. Апеляційним судом не враховано, що ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» не здійснило оплати в повному обсязі за виготовлений твір.

4.6. Суд апеляційної інстанції застосував норму права (частину третю статті 1112 ЦК України), що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

4.7. Апеляційний суд безпідставно ототожнив поняття «твір архітектури» з «об`єктом архітектури», у зв`язку чим вийшов за межі позовних вимог, оскільки предметом цього спору є матеріально-правова вимога про визнання за ТОВ «Міськбудінвест» авторських майнових прав на твір архітектури - Проєкт.

4.8. Як на підставу касаційного оскарження прийнятих зі справи судових рішень скаржник посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

5. Доводи інших учасників справи

5.1. ТОВ «Атланта Білдінг» подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про обґрунтованість її доводів та просило скаргу задовольнити, постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, а рішення місцевого суду залишити в силі.

5.2. Від ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» відзив на касаційну скаргу не надходив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Стислий виклад обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

6.1. Місцевим судом встановлено, що:

- 01.03.2006 ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» (замовник) і ТОВ «Міськбудінвест» (виконавець) укладено Договір, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання розробити містобудівну та проєктно-кошторисну документацію, виконати інженерні вишукування для будівництва об`єкта: «Житловий комплекс з об`єктами торговельного і соціально-побутового призначення по вул. Сагайдака, 101 в Дніпровському районі м. Києва» (далі - Об`єкт) на умовах і в порядку, визначених договором (пункт 1.1 Договору);

- проєктні роботи виконуються згідно із завданням на проєктування, вихідними даними, у відповідності з діючими законодавством та нормативною базою України, ДБН А.2.2-3-2004 «Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», «Правилами забудови м. Києва» (пункт 1.2 Договору);

- відповідно до пункту 1.4 Договору роботи згідно з умовами договору здійснюються за такими головними етапами:

«Розробка детального плану території»;

«Концепція інженерної підготовки території під забудову»;

«Інженерна підготовка території під забудову»;

«Інженерно-геологічні вишукувальні роботи»;

проєкт встановлення водоохоронної зони р. Десенка (протока Русанівська) по вул. С. Сагайдака, 101;

стадія «Ескізний проект»;

Оцінка впливу на оточуюче середовище (ОВОС);

стадія «Проєкт»;

стадія «Робоча документація»;

- пунктом 4.1 Договору встановлено, що замовник бере на себе зобов`язання, зокрема видає за актом приймання-передачі вихідні дані для розробки проєктно-кошторисної документації в обсязі, передбаченому діючою законодавчою та нормативною базою (зокрема, завдання на проєктування, архітектурно-планувальне завдання, технічні умови на інженерне забезпечення тощо) до моменту початку робіт по стадії «Проєкт», забезпечує повноту та якість вихідних даних для проєктування;

- згідно з пунктом 4.2 Договору виконавець бере на себе зобов`язання, зокрема, здійснити розробку, виготовлення та затвердження проєктної та робочої документації Об`єкта на визначених цим договором умовах у відповідності до вихідних даних, будівельних норм та правил відповідно до чинного законодавства;

- згідно з пунктом 5.1 Договору виконавець розпочинає роботи за цим договором після його укладання, надання замовником необхідних вихідних даних для проєктування та отримання виконавцем авансу згідно з пунктом 3.4 цього договору. Початок робіт за цим договором оформлюється актом, який готується замовником та підписується уповноваженими представниками сторін;

- пунктами 6.1 та 6.2 Договору визначено, що виконана у відповідності до умов цього договору та розроблена згідно з вимогами державних будівельних норм України проєктна документація відповідних етапів передається виконавцем замовникові в 4-х екземплярах, при цьому сторони підписують акт приймання-передачі документації або передають таку документацію за накладними; після завершення кожного з етапів робіт виконавець представляє замовникові акт здачі-приймання виконаних робіт;

- згідно з пунктом 10.4 Договору авторські немайнові права на креслення, технічні умови й інші підготовлені документи належать виконавцеві. Авторські майнові права, а також право практичної реалізації проєкту належать замовникові;

- відповідно до пункту 12.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

6.2. Також місцевим господарським судом встановлено, що:

- Договором не визначено способів та умов використання об`єкта замовником (обсягу прав, що передаються замовникові на створений у результаті виконання договору об`єкт інтелектуальної власності, способів та умов використання об`єкта інтелектуальної власності замовником, розміру і порядку виплати винагороди творцеві тощо);

- результатом укладеного сторонами договору підряду є містобудівна і проєктно-кошторисна документація та інженерні вишукування для будівництва об`єкта. Порядок здачі та приймання виконаних робіт регламентовані розділом 6 Договору. Так, зокрема, після завершення кожного з етапів робіт виконавець представляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт;

- Договір за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проєктних робіт та не є авторським договором;

- Договором не передбачено порядку передачі та чіткого обсягу авторських прав на проєкт, який належить кожній із сторін правочину;

- твір архітектури у вигляді Проєкту не існував та не міг існувати фактично на дату підписання Договору, а отже, і встановити правовий режим використання авторських прав на такий твір неможливо;

- Договір не є договором про створення об`єкта інтелектуальної власності на замовлення, чи авторським договором (у ньому не визначено способів та умов використання відповідного твору архітектури - архітектурної частини проєкту);

- інших договорів, що регламентували б передачу авторських майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності, до матеріалів справи долучено не було;

- передача авторських майнових прав від автора - ТОВ «Міськбудінвест» - до ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» не здійснювалась;

- пункт 10.4 Договору є нікчемним та не створює жодних прав у ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент»;

- перебіг строку позовної давності починається з 16.04.2020 (дати надходження позову у справі № 910/5230/20 до суду), а позивач звернувся до суду в межах трирічного строку позовної давності, подавши позов у цій справі 01.07.2020.

6.3. Апеляційним господарським судом додатково встановлено, що:

- Договір є договором про створення за замовленням і використання об`єкта архітектури;

- зі змісту Договору вбачається, що сторони визначили спосіб використання проєктної документації - це будівництво житлового комплексу на вул. Сагайдака, 101 у місті Києві (пункт 1.1 Договору), та умови її використання (пункти 4.1 та 4.2 Договору) - сторони передбачили не використовувати її для цілей, не передбачених цим договором (тобто для цілей, які не пов`язані із будівництвом житлового комплексу на вул. Сагайдака, 101 у місті Києві);

- сторони у Договорі передбачили, що авторські майнові права на твір архітектури, а також право практичної реалізації проєкту належить замовникові - ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент»;

- сторони Договору узгодили механізм розподілу прав на об`єкт, що був створений при виконанні договору;

- за відсутності порушення права та охоронюваного законом інтересу позивача відповідачем відпадає підстава для застосування строку позовної давності за вимогою про визнання авторських майнових прав ТОВ «Міськбудінвест» на твір архітектури - Проєкт.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

7. Законодавство України

7.1. ЦК України:

пункт 1 частини другої статті 11:

- підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

частина перша та пункти 1 та 2 частини другої стаття 16:

- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу;

- способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним;

частина друга стаття 418:

- право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом;

стаття 422:

- право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором;

частина перша статті 424:

- майновими правами інтелектуальної власності є: право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом;

стаття 427:

- майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі;

- умови передання майнових прав інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається відповідно до цього Кодексу та іншого закону;

стаття 430:

- особисті немайнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений за замовленням, належать творцеві цього об`єкта.

У випадках, передбачених законом, окремі особисті немайнові права інтелектуальної власності на такий об`єкт можуть належати замовникові;

- майнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений за замовленням, належать творцеві цього об`єкта та замовникові спільно, якщо інше не встановлено договором;

частина перша статті 433:

- об`єктами авторського права є твори, а саме: літературні та художні твори, зокрема:

твори живопису, архітектури, скульптури та графіки;

ілюстрації, карти, плани, ескізи і пластичні твори, що стосуються географії, топографії, архітектури або науки;

частина перша статті 509:

- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;

частина перша стаття 626:

- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

частина перша стаття 627:

- відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

частина перша статті 628:

- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства;

стаття 629:

договір є обов`язковим для виконання сторонами;

частини перша та друга статті 1112:

- за договором про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності одна сторона (творець - письменник, художник тощо) зобов`язується створити об`єкт права інтелектуальної власності відповідно до вимог другої сторони (замовника) та в установлений строк;

- договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності повинен визначати способи та умови використання цього об`єкта замовником.

7.2. Закон № 3792:

стаття 1:

автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір;

твір архітектури - твір у галузі мистецтва спорудження будівель і ландшафтних утворень (креслення, ескізи, моделі, збудовані будівлі та споруди, парки, плани населених пунктів тощо);

стаття 9:

частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону;

частина перша статті 11:

- первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору;

частини перша та друга стаття 16:

- авторське особисте немайнове право на службовий твір належить його автору;

- виключне майнове право на службовий твір належить роботодавцю, якщо інше не передбачено трудовим договором (контрактом) та (або) цивільно-правовим договором між автором і роботодавцем;

частина шоста статті 33:

- за авторським договором замовлення автор зобов`язується створити у майбутньому твір відповідно до умов цього договору і передати його замовникові. Договором може передбачатися виплата замовником авторові авансу як частини авторської винагороди;

частина перша статті 52:

- за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема, вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення.

7.3. Закон № 687 (у редакції станом на дату укладення Договору):

стаття 1:

архітектурне рішення - авторський задум щодо просторової, планувальної, функціональної організації, зовнішнього вигляду і інтер`єрів об`єкта архітектури, а також інженерного та іншого забезпечення його реалізації, викладений в архітектурній частині проекту на всіх стадіях проектування і зафіксований в завершеному будівництвом об`єкті;

проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури;

стаття 29:

- відносини, що виникають під час створення і використання об`єктів архітектури як об`єктів авторського права, регулюються Законом України «Про авторське право і суміжні права», цим Законом та іншими законодавчими актами України;

- об`єктами авторського права в галузі архітектури є твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва, а також плани, креслення, пластичні твори, ілюстрації, карти та ескізи, що стосуються архітектури;

- особа (особи), творчою працею якої (яких) створено об`єкти архітектури як об`єкти авторського права, вважається автором (співавторами) цих об`єктів;

- співавторами не можуть бути особи, які подають автору об`єкта архітектури технічну, консультаційну чи організаційну допомогу або такі, що здійснюють організацію проектування і будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту), контроль за виконанням зазначених робіт;

частини перша - третя статті 30:

майнові права на об`єкт архітектури як об`єкт авторського права, створений у зв`язку з виконанням трудового договору, належать працівникові, який створив цей об`єкт, та юридичній або фізичній особі, де або в якої він працює, спільно, якщо інше не встановлено договором;

майнові права на об`єкт архітектури як об`єкт авторського права, створений за замовленням, належать творцеві цього об`єкта або замовникові спільно, якщо інше не встановлено договором;

обов`язкові умови договорів щодо розпорядження майновими правами на об`єкт архітектури як об`єкт авторського права визначаються Цивільним кодексом України та Законом України «Про авторське право і суміжні права».

7.4. ГПК України:

частини перша, третя статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

- докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

частина перша статті 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 2 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

пункт 1 частини третьої статті 310:

- підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання авторських майнових прав за ТОВ «Міськбудінвест» на твір архітектури - Проєкт.

8.2. Згідно з статтею 1 Закону № 687 архітектурне рішення - це авторський задум щодо просторової, планувальної, функціональної організації, зовнішнього вигляду і інтер`єрів об`єкта архітектури, а також інженерного та іншого забезпечення його реалізації, викладений в архітектурній частині проекту на всіх стадіях проектування і зафіксований в завершеному будівництвом об`єкті; проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури.

Відповідно до частини першої другої статті 29 Закону № 687 відносини, що виникають під час створення і використання об`єктів архітектури як об`єктів авторського права, регулюються Законом України «Про авторське право і суміжні права», цим Законом та іншими законодавчими актами України; об`єктами авторського права в галузі архітектури є твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва, а також плани, креслення, пластичні твори, ілюстрації, карти та ескізи, що стосуються архітектури.

Частиною першою та другою статті 30 Закону № 687 встановлено, що майнові права на об`єкт архітектури як об`єкт авторського права, створений у зв`язку з виконанням трудового договору, належать працівникові, який створив цей об`єкт, та юридичній або фізичній особі, де або в якої він працює, спільно, якщо інше не встановлено договором; майнові права на об`єкт архітектури як об`єкт авторського права, створений за замовленням, належать творцеві цього об`єкта або замовникові спільно, якщо інше не встановлено договором.

8.3. Згідно з частиною першою статті 433 ЦК України та статтею 1 Закону № 3792 відповідно:

- об`єктами авторського права є твори, а саме, літературні та художні твори, зокрема: твори живопису, архітектури, скульптури та графіки; ілюстрації, карти, плани, ескізи і пластичні твори, що стосуються географії, топографії, архітектури або науки;

- твір архітектури - твір у галузі мистецтва спорудження будівель і ландшафтних утворень (креслення, ескізи, моделі, збудовані будівлі та споруди, парки, плани населених пунктів тощо).

Відповідно до статті 9 Закону № 3792 частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Статтею 435 ЦК України встановлено, що первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства); суб`єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Згідно з частиною другою статті 429 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений у зв`язку з виконанням трудового договору, належать працівникові, який створив цей об`єкт, та юридичній або фізичній особі, де або у якої він працює, спільно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 430 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений за замовленням, належать творцеві цього об`єкта та замовникові спільно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 1107 ЦК України встановлено, що розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів, зокрема договору про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності.

Згідно з частинами першою та другою статті 1112 ЦК України за договором про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності одна сторона (творець - письменник, художник тощо) зобов`язується створити об`єкт права інтелектуальної власності відповідно до вимог другої сторони (замовника) та в установлений строк; договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності повинен визначати способи та умови використання цього об`єкта замовником.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною першою статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої стаття 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

8.4. Суд першої інстанції у прийнятті рішення зі справи виходив з того, що Договір є договором підряду та не є договором про створення об`єкта інтелектуальної власності за замовленням, чи авторським договором, оскільки в цьому правочині не визначено способів та умов використання твору архітектури - архітектурної частини проєкту.

8.5. Апеляційний господарський суд виходив з того, що Договір є договором про створення за замовленням і використання об`єкта архітектури, яким визначено спосіб та умови використання проєктної документації для будівництва житлового комплексу по вул. Сагайдака, 101 у місті Києві як необхідної передумови для такого виду договорів; сторони Договору передбачили розподіл, зокрема, авторських майнових прав на твір архітектури.

8.6. Водночас предметом Договору є розроблення містобудівної та проєктно-кошторисної документації, виконання інженерних вишукувань для будівництва об`єкта: «Житловий комплекс з об`єктами торговельного і соціально-побутового призначення на вул. Сагайдака, 101 в Дніпровському районі м. Києва», тоді як позивач звернувшись з позовом до суду, просив визнати за ним право на твір архітектури - проєкт: «Житловий комплекс з об`єктами торговельного і соціально-побутового призначення та підземними паркінгами по вул. С. Сагайдака, 101 у Дніпровському районі м. Києва».

8.7. Разом з тим, беручи до уваги, що об`єктами авторського права є твори архітектури, карти, плани, ескізи і пластичні твори, що стосуються географії, топографії, архітектури, а частина твору, яка може використовуватися самостійно, розглядається як твір і охороняється як об`єкт авторського права, ТОВ «Міськбудінвест» послідовно зазначало як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, що роботи за Договором виконані та передані не в повному обсязі, на що попередні судові інстанції уваги не звернули та не з`ясували, не встановили і не дослідили:

- що саме є об`єктом інтелектуальної власності за Договором та про який саме об`єкт інтелектуальної власності йде спір між сторонами Договору (чи йдеться про один і той самий об`єкт);

- із чого цей об`єкт інтелектуальної власності складається;

- повністю чи ні був розроблений Проєкт. Якщо так, то чи повністю він був переданий замовнику, якщо ні, то які його частини були розроблені та передані замовнику;

- момент переходу майнових авторських прав на Проєкт за Договором;

- якщо Проєкт переданий замовникові не повністю, то чи можуть використовуватись самостійно передані його частини; чи підпадають вони під правову охорону як об`єкти авторського права; чи відбувся відповідно до умов Договору перехід майнових авторських прав на ці частини твору;

- чи наявний між сторонами Договору спір з приводу Проєкту або його частин, що підлягають самостійному використанню.

8.8. Отже, як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неповноти дослідження обставин справи, не звернули уваги на викладене та не з`ясували, не встановили і не дослідили: визнання прав на який твір (його самостійну частину) вимагає позивач; чи є цей твір тим самим, що створений за Договором; чи відбувся відповідно до умов Договору перехід майнових авторських прав на твір (його самостійну частину) до відповідача, - а тому їхні висновки щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову є передчасними.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи ТОВ «Міськбудінвест» про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права у прийнятті оскаржуваної постанови знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

9.2. Таким чином, з огляду на межі повноважень касаційної інстанції щодо встановлення обставин справи і дослідження доказів Касаційний господарський суд вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ «Міськбудінвест» задовольнити частково, оскаржувані судові акти зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.3. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, з`ясувати усі істотні обставини справи, дослідити всі надані учасниками справи докази і залежно від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення.

10. Судові витрати

За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 зі справи № 910/9490/20 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова