ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5644/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.,

суддів: Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В.

при секретарі судового засідання: Грачов А.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021р., ухвалене суддею Панна С.П., повний текст якого складений 15.04.2021р. у справі № 904/5644/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів в розмірі 278 293,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» 272107,92 грн. плати за користування вагонами та 6185,40 грн. збору за зберігання вантажу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд послався на те, що станцією призначення Інгулець правомірно розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостях плати ф.ГУ-46 №№ 06059869, 08049602, 08049604, 08049605, 09049612, 09049614, 09049615, 09049617, 10049621, 14049665, 08049609, 09049618, 10049625, 11049623, 13049652 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками № ф.ФДУ №№12059029, 21049024 на загальну суму 278 293,32 грн. разом з ПДВ.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- позивачем під час розгляду справи не було надано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець ( на станції Запоріжжя-1) за період з 03.04.2020 року по 07.04.2020 року, отже, позивачем не було доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів з вини відповідача і що стали причиною затримки вагонів на станції підходу;

- позивачем не було надано доказів щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станції Запоріжжя;

- позивачем не надано актів, які б свідчили про початок затримки вагонів, надано лише акти, які були складені на час закінчення затримки вагонів;

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі 904/5644/20. Ухвалено розгляд справи призначити у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між 20.03.20р. між РФ Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця та ПрАТ Інгулецький ГЗК було укладено договір №ПР/М-2024/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії Придніпровська залізниця.

Пунктом 1 цього договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику, що примикає до станції Інгулець ДП Придніпровська залізниця: стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2 ( п.1 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Під`їзна колія обслуговується локомотивом Власника колії.

Межею під`їзної колії є знаки Межа під`їзної колії, які встановлено продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу Н-І, на продовженні колії № 2 біля вхідного сигналу Н-ІІ (п.1 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Пунктом 4 цього договору передбачено рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику залізничного цеху ПрАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (п. 5 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії (п.6 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (п. 7 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п. 10 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Власник колії сплачує Залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця від власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок спеціальним режимом використання філії СРЦД (п. 14 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами скріплення печатками Сторін, і діє з 01 квітня 2020 до 31 березня 2021 року. (п. 21 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Протягом квітня 2020 року на адресу ПрАТ Інгулецький ГЗК були прийняті до перевезення порожні власні вагони.

У зв?язку із скупченістю на станції призначення Інгулець вагонів, що прибули на адресу відповідача, спірні вагони були затримані на шляху прямування за наказами №№ 67, 68, 69 та станцією затримки Запоріжжя -1 складені акти про затримку вагонів форми ГУ 23а.

Факт несвоєчасного забирання вагонів зі станції Інгулець, в період затримки вагонів за наказами № 67, 68, 69 підтверджується відповідними записами в книзі ф.ГУ-2 повідомлень про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, актами загальної форми ГУ-23 складених станцією затримки Інгулець , а саме

№№ 1588 від 03.04.2020, 1592 від 03.04.2020, 1594від 03.04.2020, 1596 від 04.04.2020, 1598від 04.04.2020, 1601 від 04.04.2020, 1602 від 04.04.2020, 1608 від 04.04.2020, 1611 від 04.04.2020, 1612 від 04.04.2020, 1616 від 04.04.2020, 1618 від 05.04.2020, 1620 від 05.04.2020, 1624 від 05.04.2020, 1626 від 05.04.2020, 1627 від 05.04.2020, 1629 від 05.04.2020, 1631 від 05.04.2020, 1635 від 05.04.2020, 1636 від 06.04.2020, 1638 від 06.04.2020, 1641 від 06.04.2020, 1642 від 06.04.2020, 1645 від 06.04.2020, 1648 від 06.04.2020, 1649 від 06.04.2020, 1652від 06.04.2020, 1653 від 06.04.2020, 1655 від 06.04.2020, 1658 від 07.04.2020, 1660 від 07.04.2020, 1661 від 07.04.2020, 1663 від 07.04.2020, 1681 від 07.04.2020.

Станцією призначення Інгулець розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостях плати ф.ГУ-46 №№ 06059869, 08049602, 08049604, 08049605, 09049612, 09049614, 09049615, 09049617, 10049621, 14049665, 08049609, 09049618, 10049625, 11049623, 13049652 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками № ф.ФДУ №№12059029, 21049024 на загальну суму 278 293,32 грн. разом з ПДВ.

Відповідач заявлену до стягнення плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у загальній сумі 278293,32 грн. не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно ст.71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з ст.36 Статуту у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру

Статтею 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктами 3, 6, 8 - 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за № 113, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6)…

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій (п.6).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8).

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п.10).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.12).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п.13).

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п. 5, п. 8 Правил, зберігання вантажів (статті 12, 46 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу. Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

при затримці - з моменту затримки.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що прийняті до перевезення позивачем порожні вагони були затримані на підходах до станції призначення Інгулець у зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу відповідачем на свою під`їзну колію.

Факт накопичення вагонів на станції призначення підтверджується актами форми ГУ-23, які складені станцією затримки Запоріжжя-1 та в яких вказано час початку та час закінчення затримки вагонів і їх номери.

Наведені обставини унеможливили виконання залізницею своїх зобов`язань за договором на перевезення по накладним і доставку власних вагонів на станцію призначення його одержувачу ПрАТ "Центральний ГЗК".

Розрахунки плати за користування вагонами здійснені позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Доводи скаржника про те, що позивачем під час розгляду справи не було надано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець ( на станції Запоріжжя-1) за період з 03.04.2020 року по 0704.2020 року, отже, позивачем не було доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів з вини відповідача і що стали причиною затримки вагонів на станції підходу колегією суддів визнані безпідставними.

Відповідно до ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В рамках справи, що розглядається, документальними підставами вимог про стягнення спірної суми є акти ф. ГУ-23 №№ 1588від 03.04.2020, 1592 від 03.04.2020, 1594від 03.04.2020, 1596 від 04.04.2020, 1598від 04.04.2020, 1601 від 04.04.2020, 1602 від 04.04.2020, 1608 від 04.04.2020, 1611 від 04.04.2020, 1612 від 04.04.2020, 1616 від 04.04.2020, 1618 від 05.04.2020, 1620 від 05.04.2020, 1624 від 05.04.2020, 1626 від 05.04.2020, 1627 від 05.04.2020, 1629 від 05.04.2020, 1631 від 05.04.2020, 1635 від 05.04.2020, 1636 від 06.04.2020, 1638 від 06.04.2020, 1641 від 06.04.2020, 1642 від 06.04.2020, 1645 від 06.04.2020, 1648 від 06.04.2020, 1649 від 06.04.2020, 1652від 06.04.2020, 1653 від 06.04.2020, 1655 від 06.04.2020, 1658 від 07.04.2020, 1660 від 07.04.2020, 1661 від 07.04.2020, 1663 від 07.04.2020, 1681 від 07.04.2020., якими підтверджується зайнятість колій на ст. Інгулець на час видачі спірних наказів.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивачем не надано актів, які б свідчили про початок затримки вагонів, надано лише акти, які були складені на час закінчення затримки вагонів, оскільки акти загальної форми, які представлені в матеріали справи, хоча і складені після закінчення затримки вагонів, однак вони містять інформацію щодо затримки, у тому числі і про час початку та закінчення затримки.

Що стосується заперечень Відповідача щодо відсутності в матеріалах справи копій наказів №№ 67, 68 та 69 від 03.04.2020 року про затримку, колегія суддів виходить з наступного.

Факт затримки вагонів не заперечується. Підставою для нарахування плати за користування вагонами та зберігання вантажу є акти про затримку вагонів, в яких зазначається час початку і закінчення затримки вагонів.

Порядок затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника передбачено у п.п. 9-10 Правил користування вагонами і контейнерами. З цього приводу залізниця видає наказ, станція, на якій були затримані вагони, складає акт про затримку вагонів форми 23-а та повідомлення про затримку вагонів. Всі зазначені документи Позивачем були складені, до відома Відповідача доведені, про що свідчить підпис його представника на повідомленні.

Вказані обставини були дослідженні господарським судом та про це правомірно вказано в оскаржуваному рішенні.

Крім того, в матеріали справи позивачем представлено Журнал обліку залишених поїздів по Запорізькій дирекції, який містить всю необхідну інформацію, а саме: про номер, дату та час видання наказу, вказівку про необхідність затримання вагонів, номер та індекс поїзду, номери вагонів, код вантажу, найменування станції затримки, найменування причини затримки. Також в цьому Журналі визначено посаду, прізвище посадової особи, яка видала наказ та підпис цієї особи.

Отже, в даному випадку відповідачем не доведено та не надано доказів можливості прийняти затримані вагони, а також не доведена відсутність вини у скупчені вагонів на станції Інгулець.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

За наведених обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

Витрати з судового збору покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276,

282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі №904/5644/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29.06.2021 року

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя Е.В. Орєшкіна