ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.06.2021 Справа № 920/433/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/433/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вуд. Єжи Ґедройця, буд. 5) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108),

до відповідача Державного підприємства "Лебединське лісове господарство" (42200, Сумська обл., м. Лебедин, вул. 19 серпня, буд. 2),

про стягнення 43 560 грн. 00 коп.,

представники учасників справи:

від позивача - Боголіп Ю.В.

від відповідача - Примак Н.В.

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 43 560 грн. 00 коп. штрафу за невірно визначену масу вантажу в залізничній накладній № 44673887 у вагоні № 54229570.

Ухвалою від 27.04.2021 господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/433/21, визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; встановив позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України; встановив відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення відповідно до ст. 167 ГПК України.

19.05.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. №4697 від 19.05.2021), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що у залізничну накладну № 44673887 була внесена маса вантажу, що визначена самою залізницею при зважуванні вагону № 54229570 на вагонних вагах по станції Лебединська Південної залізниці. Відповідно до накопичувальної картки № 15010013 від 15.01.2021, відповідачу нарахована плата за зважування вагонів в сумі 454 грн 70 коп., в тому числі за зважування вагону № 54229570. Факт передання вагону станції Лебединська Південної залізниці підтверджується також пам`яткою про забирання вагонів № 6 від 15.01.2021. Під час складання акту загальної форми № 125 від 21.01.2021 та комерційного акту № 450003/17/1 від 21.01.2021 не було запрошено та не були присутні представники вантажовідправника та вантажоодержувача.

19.05.2021 відповідач подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. №2112 від 19.05.2021), в якій просить суд постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

24.05.2021 позивач подав відповідь на відзив (вх. №4912 від 24.05.2021), в якій зазначає, що накопичувальна картка № 15010013 від 15.01.2021 містить відомості про оплату відповідачем державного регульованого тарифу за послуги по п. 4.1. Збірника тарифів, тоді як участь працівника залізниці при зважування вагону та надання такої послуги в цілому передбачено п. 4.2. Збірника. У відповідача відсутній договір на зважування з ПАТ "Укрзалізниця", відсутні письмова вимога на участь працівника залізниці у зважуванні вагону, накопичувальна картка із даними щодо сплати державного регульованого тарифу за участь працівника залізниці при зважуванні вагону та надання такої послуги в цілому, при цьому правильність внесених даних до залізничної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника (відповідача). Позивач вважає, що відповідач не обґрунтував необхідність переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим просить суд залишити заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. №2112 від 19.05.2021) без задоволення.

З метою встановлення обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, відповідно до ст. 216 ГПК України, ухвалою від 01.06.2021 суд відклав розгляд справи по суті та згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, за ініціативою суду, призначив справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 16.06.2021, 11:30. Суд зазначив, що заява відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. №2112 від 19.05.2021) буде розглянута судом в судовому засіданні.

02.06.2021 відповідач подав заперечення (вх. №5287 від 02.06.2021), в якому зазначає, що зважування вантажу у вагоні № 54229570 здійснювалась самою залізницею (на станції Лебединська Південної залізниці) і ніяких зауважень залізниці при зважуванні вагону та оформленні перевізних документів, прийнятті вантажу до перевезення 15.01.2021 не було, тому не вбачається порушення відповідачем чинного законодавства. Вагонні ваги (150 т.) станції Лебединська Південної залізниці (вид - важільні), заводський номер 1414/826, на яких здійснювалось зважування вагону № 54229570 були повірені 23.11.2020, що підтверджується копією контрольного примірнику технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки. Відповідно до комерційного акту №450003/17/1 від 21.01.2021, зважування вагону здійснювалось на вагонних 150 тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 30.09.2020. Тобто, проміжок часу між повіркою та зважуванням на вагонних вагах станції Лебединська Південної залізниці менший ніж на вагах, де здійснювалось контрольне зважування, а також ці ваги різних видів.

11.06.2021 відповідач подав клопотання (вх. №5492 від 11.06.2021), в якому просить суд долучити до матеріалів справи копію виписки з книги форми ГУ=36 зважування вантажів на вагонних вагах ст. Лебединська, яка підтверджує той факт, що зважування вагону № 54229570 здійснювалось співробітником структурного підрозділу позивача, а також копії адвокатського запиту та супровідного листа (відповідь на адвокатський запит) від 07.06.2021 № ДН-3-01-19/176 на підтвердження неможливості подання відповідного доказу разом з письмовими заявами по суті.

14.06.2021 до суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 09.06.2021 (вх. № 2430 від 14.06.2021) про участь у судовому засіданні 16.06.2021 у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 14.06.2021 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у зв`язку з тим, що відповідно до інформації WEB-програми "Бронювання систем відеокоференцзв`язку", 16.06.2021 у Центральному апеляційному господарському суді та у Господарському суді Дніпропетровської області заброньований час, на який призначено розгляд справи № 920/433/21.

15.06.2021 відповідач подав клопотання (вх. №5687 від 15.06.2021), в якому просить суд відкласти розгляд справи для створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою від 16.06.2021 господарський суд відклав розгляд справи по суті з повідомленням сторін на 24.06.2021, 14:00; доручив господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення судового засідання по справі № 920/433/21 24 червня 2021 року о 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, де братиме участь представник позивача.

22.06.2021 відповідач подав клопотання (вх. №5849 від 22.06.2021), в якому просить суд, якщо заперечення відповідача проти позову не будуть прийняті судом, зменшити розмір штрафу на 30%.

22.06.2021 відповідач подав пояснення до заперечень на відповідь на відзив (вх. № 5853 від 22.06.2021), в якому зазначає, що саме позивачем було зважено вантаж та записано у книгу проведення зважування ГУ № 36; відповідач на підставі даних залізниці вніс у п. 24 накладної відомості щодо маси вантажу, а тому комерційний акт не доводить факту неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній та не може бути підставою для застосування до відповідача матеріальної відповідальності у вигляді нарахування штрафу.

У судовому засіданні 24.06.2021 суд постановив протокольну ухвалу про залишення без розгляду заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. №2112 від 19.05.2021), постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 25.06.2021 режимі відеоконфернцзв`язку з господарським судом Дніпропетровської області.

Ухвалою від 24.06.2021 господарський суд доручив господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення судового засідання по справі № 920/433/21 25 червня 2021 року об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, де братиме участь представник позивача.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У січні 2021 року зі станції Лебединська Південної залізниці відповідачем здійснено відправлення вагону № 54229570 відповідно до накладної № 44673887 на станцію Рокувата Придніпровської залізниці.

Відповідно до п. 24 залізничної накладної, маса вантажу, визначена відправником, становить 55 500 кг. Спосіб визначення маси - на вагонних вагах (150 т), заводський номер 1414/826 (п. 26 залізничної накладної).

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, про що складений комерційний акт № 450003/17/1 від 21.01.2021.

Відповідно до комерційного акту, під час зважування вагону № 44673887 в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням на справних вагонних 150 т електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, заводський номер 032, що пройшли держповірку 30.09.2020, було встановлено, що вага брутто складає 76800 кг, тара за документом - 24700 кг, вага нетто - 52100 кг, що менше ваги, вказаної в документі на 3400кг.

На підставі ст. 118, 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній № 44673887 масу вантажу, відправнику нарахований штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, а саме 43560 грн. (8712,00 грн. - провізна плата (графа 31) х 5).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Предметом спору у даній справі, є заявлена позивачем, як перевізником, вимога до відповідача, як замовника перевезення і вантажовідправника, про стягнення штрафу за невірне зазначення маси вантажу у накладній.

Відповідно до ч.ч 5, 6 ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі ст. 908 ЦК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут), вказано, що цей Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Зі змісту положень ст. 909 ЦК України та ст.307 ГК України вбачається, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Так, стаття 6 Статуту визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих Міністерством юстиції України за № 863/5084 від 24.11.2000 накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Відповідно до ст. 23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі відповідачем позивачу на станції Лебединська для перевезення до станції Рокувата вантажу у вагоні згідно з накладною №4467387 від 15.01.2021.

Заповнення відповідних граф накладної здійснюється відправником (п.2.1 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Частина 1 ст. 24 Статуту встановлює, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст.24 Статуту передбачено право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

У відповідності до ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно зі статтею 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф, відповідно до ст. 118 Статуту, стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Вказані норми Статуту свідчать про те, що залізниця не зобов`язана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення, а вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Разом із тим, Статут є підзаконним нормативно-правовим актом, і у даному випадку також підлягають застосуванню положення глави 51 Цивільного кодексу України, якою врегульовані правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальності за порушення зобов`язання.

Так, згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Аналіз положень наведеної норми дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

Суд встановив, що у залізничній накладній №44673887 відповідачем зазначено масу вантажу у вагоні №54229570, яка визначена на вагонних вагах (150 т), заводський номер 1414/826, зокрема 55500 кг; розмір провізної плати 8712,00 грн.

Відповідно до виписки з книги зважування на вагонних вагах станції Лебединська Південної залізниці (ф.ГУ-36) за 15.01.2021, вагон №54229570 на станції Лебединська Південної залізниці зважувався працівником залізниці (комерційний агент ОСОБА_1 ), визначена маса нетто вантажу у вагоні - 55500 кг. Саме вказану масу вантажу зазначено відповідачем у залізничній накладній №44673887 у графі 24.

Також, наявна в матеріалах справи накопичувальна картка №15010013 від 15.01.2021 (а.с. 68) містить відомості про надання вантажовідправнику послуг зважування на вагах залізниці, в т.ч. вантажу у вагоні №54229570.

Позивачем не спростовано, що зважування вантажу у вагоні №54229570 на вагонних вагах станції відправлення здійснено працівником залізниці і це підтверджується відомостями, які містяться у накопичувальній картці щодо здійснення платежів за зважування на вагах залізниці та відповідною випискою з книги зважування ГУ №36.

За змістом пункту 4.1. Інструкції про порядок застосування засобів вагозважувальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена Наказом Міністерства Інфраструктури України від 31.07.2012 № 442, за результатами зважування оформляються перевізні документи.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені докази, суд дійшов висновку, що саме на підставі даних про вагу вантажу у вагоні №54229570, які надані позивачем, відповідачем було внесено відповідні відомості у залізничну накладну №44673887, отже відповідачем доведено відсутність його вини у невірно визначеній, за доводами позивача, маси вантажу у вказаному вагоні.

Разом з цим, посилання позивача на те, що виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування, тощо), здійснюється на підставі окремих договорів, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне. Сторонами в накладній узгоджено порядок визначення маси вантажу на вагонних вагах 150т, заводський номер 1414/826. Графа 26 залізничної накладної відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів "спосіб визначення маси" заповнюється відправником/залізницею та в ній зазначається спосіб визначення маси. Залізнична накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача, а отже саме в ній сторони домовились щодо саме цього вагону про спосіб визначення маси.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI (Перехідні положення) Кодексу.

Повне рішення складено 29.06.2021.

Суддя Є.А. Жерьобкіна