ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021м. ДніпроСправа № 904/4164/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus"), м. Рига, Латвійська Республіка

до Державного підприємства "Смоли", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 48 672 доларів США, 3% річних у розмірі 667 доларів США та пені у розмірі 75 494,98 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Квашук О.Д. ордер серія ВА № 1013539 від 07.04.2021;

від відповідача: Лєвшакова О.В. довіреність № 58-01/363 від 30.06.2020

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Смоли" про стягнення суми основного боргу у розмірі 48 672 доларів США, 3% річних у розмірі 667 доларів США та пені у розмірі 75 494,98 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 01.06.2021.

Ухвалою суду від 01.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 23.06.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (надалі постачальник) та Державним підприємством "Смоли" (надалі - замовник) було укладено договір про закупівлю № 38-07/15 від 02.05.2019 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовникові на умовах СРТ згідно з ІНКОТЕРМС-2010 товар: CPV за ДК 021:20-3 Основні органічні хімічні речовини (піридин). А замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, кількість товару за договором 50,0 тон.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 2, ціна договору на 2020 рік становить 51 950 доларів США без ПДВ.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, 27.05.2020 поставив відповідачу товар на суму 48 672 доларів США, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною № 33 та митною декларацією UA110020/2020/003824. Та виставив відповідачу рахунок на оплату № 34 від 12.05.2020.

Відповідно до п. 4.2 договору, попередня оплата не передбачена. Оплата здійснюється протягом 120 календарних днів з дати отримання товару.

Позивач вважає, що, з урахуванням п. 4.2 договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару настав 24.09.2020.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Державного підприємства "Смоли" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" у розмірі 48 672 доларів США.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано до сплати 3% річних у розмірі 667 доларів США та пені у розмірі 75 494,98 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому визнав позовні вимоги. Відповідач зазначив, що порушення його грошового зобов`язання є наслідком скрутного фінансового становища підприємства та відсутністю державного фінансування.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основного боргу за договором про закупівлю № 38-07/15 від 02.05.2019 у розмірі 48 672 доларів США, 3% річних у розмірі 667 доларів США та пені у розмірі 75 494,98 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був поставлений позивачем товар, на яку суму; в які строки і якому розмірі поставлений товар мав бути оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був оплачений відповідачем поставлений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (надалі постачальник) та Державним підприємством "Смоли" (надалі - замовник) було укладено договір про закупівлю №38-07/15 від 02.05.2019 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 12.1 договору, договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків сторін до їх повного завершення.

В пункті 1 додаткової угоди № 2 від 18.12.2019 сторони вирішили продовжити строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного 2020 року.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовникові на умовах СРТ згідно з ІНКОТЕРМС-2010 товар: CPV за ДК 021:20-3 Основні органічні хімічні речовини (піридин). А замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, кількість товару за договором 50,0 тон.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 2, ціна договору на 2020 рік становить 51 950 доларів США без ПДВ.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, 27.05.2020 поставив відповідачу товар на суму 48 672 доларів США, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною № 33 та митною декларацією UA110020/2020/003824. Та виставив відповідачу рахунок на оплату № 34 від 12.05.2020.

Відповідно до п. 4.2 договору, попередня оплата не передбачена. Оплата здійснюється протягом 120 календарних днів з дати отримання товару.

З урахуванням п. 4.2 договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару настав 24.09.2020.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

Наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 48 672 доларів США також підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.07.2020.

За таких обставин, у Державного підприємства "Смоли" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" у розмірі 48 672 доларів США.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 48 672 доларів США є обґрунтованими.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що у разі порушення зобов`язання з оплати товару, згідно умов цього договору, замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми платежу.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як зазначено вище, пунктом 8.3 договору встановлено, що у разі порушення зобов`язання з оплати товару, згідно умов цього договору, замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми платежу.

Аналіз наведених норми чинного законодавства та умов договору свідчить про те, що максимальний розмір пені, визначений Законом та погоджений сторонами у кредитному договору, пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. При цьому, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18 вересня 2020 року у справі № 916/4693/15, а також у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1923/16, від 13.07.2018 у справі № 916/2393/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, положення чинного законодавства хоча і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-62гс11 та від 26.12.2011 у справі № 3-141гс11, які були підтримані Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у постанові від 18 вересня 2020 року у справі № 916/4693/15.

За таких обставин, вимоги про застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов`язань, визначених в іноземній валюті, можуть заявлятися лише в національній валюті України (гривні).

При цьому, відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

А отже, з урахуванням умов договору, пеня у цьому випадку має обчислюватися і стягуватися в національній валюті України - гривні. Пеня у гривні повинна обчислюватися щоденно (на момент щоденного прострочення зобов`язання).

Такі правові висновки Верховного Суду щодо правил проведення розрахунку пені за прострочене зобов`язання, виражене в іноземній валюті, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі № 922/4404/17 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.

На підставі пункту 8.3 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 25.09.2020 по 10.03.2021 у розмірі 75 494,98 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він відповідає вимогам чинного законодавства та усім вищенаведеним вимогам до розрахунку пені на основне зобов`язання, виражене в іноземній валюті.

Разом з тим, поданий розрахунок містить арифметичні помилки. Так, позивачем не було враховано, що 2020 рік був високосним, та не було застосовано показник 366 замість показника 365 у формулі нарахування пені за період прострочення у 2020 році. Розрахунок пені за період 2021 року арифметичних помилок не містить.

За розрахунком суду, пеня на суму боргу 48 672 доларів США за період з 25.09.2020 по 04.01.2021 становить 46 015,40 грн.

Всього пеня на суму боргу 48 672 доларів США за загальний період з 25.09.2020 по 10.03.2021 становить 75 371,15 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 75 371,15 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 667 доларів США за період з 25.09.2020 по 10.03.2021.

Щодо нарахування 3% річних на основне зобов`язання, виражене в іноземній валюті, слід зазначити про таке.

Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому, з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України, належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Три відсотки річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Вищенаведена правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що він зроблений правильно, відповідає вимогам чинного законодавства та вищенаведеним вимогам до розрахунку 3% річних на основне зобов`язання, виражене в іноземній валюті.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 667 доларів США є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 38-07/15 від 02.05.2019 з додатками та додатковими угодами (том 1 а.с. 19 - 26), рахунками на оплату (том 1 а.с. 28, 33), актами звіряння розрахунків (том 1 а.с. 29, 34), ТТН (том 1 а.с. 27, 30), митною декларацією (том 1 а.с. 31 - 32).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 48 672 доларів США, 3% річних у розмірі 667 доларів США та пені у розмірі 75371,16 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 123,83 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Смоли" (місце реєстрації: 51917, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Аношкіна, буд. 179; ідентифікаційний код: 30168850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак Плюс" (SIA "Zodiak Plus") (ідентифікаційний код: 8; місцезнаходження: LV-1050, Латвійська Республіка, м. Рига, вул. Ернеста Бірзніека-Упіша, 20А) суму основного боргу у розмірі 48 672 доларів США, 3% річних у розмірі 667 доларів США, пеню у розмірі 75371,16 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 780,98 доларів США.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 123,83 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 25.06.2021.

Суддя М.О. Ніколенко