ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" червня 2021 р. Справа № 903/828/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Багіров Р.А. (адвокат)

від відповідача - не з`явився

від органу прокуратури - Манжаюк Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/952/20 (повний текст складено 24 березня 2021 року, суддя Костюк С.В.)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба"

до Воютинської сільської ради

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 задоволено позов Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. Визнано недійсним та скасовано рішення Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області "Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП "Дружба" №37/4 від 17 грудня 2019 року в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП "Дружба" та Воютинською сільською радою на земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:0135. Визнано укладеною Додаткову угоду №02 до Договору оренди землі від 25 грудня 2009 року, зареєстровану в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02 листопада 2010 року вчинено запис № 15, у редакції викладені в резолютивній частині рішення.

Присуджено до стягнення з Воютинської сільської ради (45645, Волинська обл., Луцький район, с.Воютин, вул.Центральна, 1 ) на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" (45645, Волинська область, Луцький район, с. Воютин, ) 4204,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із згаданим рішенням, Заступник керівника Волинської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 квітня 2021 року у справі №903/828/20 апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 залишено без руху. Надано скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме вказати чи подається дана апеляційна скарга особою, яка не брала участі у справі та суд вирішив питання про її права, чи дана скарга подається в порядку пункту 3 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; вказати підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді, обґрунтувати в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, обґрунтувати наявність виключного випадку для представництва ним інтересів держави в особі відповідних відповідачів.

13 травня 2021 року від Заступника керівника Волинської обласної прокуратури надійшов лист на виконання вимог ухвали від 26 квітня 2020 року до якого додана апеляційна скарга, лист Волинської обласної прокуратури від 07 травня 2021 року №"15-987вих-21 адресований Торчинській об`єднаній територіальній громаді та Воютинській сільській раді та лист Торчинської селищної ради від 11 травня 2021 року. Вказаним підтверджується звернення прокурором з апеляційною скаргою в порядку частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 травня 2021 року у справі №903/828/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 та призначено дату судового засідання на 02 червня 2021 року.

01 червня 2021 року від представника позивача СГПП "Дружба" надійшов відзив на апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури по справі №903/828/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 червня 2021 року у справі №903/828/20 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 16 червня 2021 року.

Прокурор у судових засіданнях підтримував доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві. Наполягав на неправомірності звернення прокурора, який не був учасником справи, з апеляційною скаргою, та відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю у зв`язку з наступним.

У відповідності до частини 1 статті 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

Згідно із статтею 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частин 1-3 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про прокуратуру" у випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec(2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам "Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції", прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35)).

Відповідно до статті 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

В силу положень частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи.

Як вбачається з апеляційної скарги /а.с. 192-207/, Заступник керівника Волинської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 в порядку положень частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 53 ГПК України, що є окремою самостійною процесуальною формою здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором поряд із зверненням прокурора до суду з позовом або вступу у справі за своєю ініціативою.

У цьому разі суд має перевірити дотримання прокурором вимог частини 4 статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у вкладі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 квітня 2019 року у справі №911/1292/18.

Вирішуючи це питання, колегія суддів враховує наступне.

В обґрунтування наявності підстав для представництва держави в особі Воютинської сільської ради прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що у даному випадку інтереси держави (територіальної громади) полягають у законності використання землі (продовженні договору оренди) сільськогосподарського призначення СГПП "Дружба", яке своїми діями чинить перешкоди у здійсненні правомочностей власника територіальної громади Воютинської сільської ради щодо користування та розпорядження своїм майном, яке є комунальною власністю земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0135 площею 86,4048 га, зокрема з урахуванням численних звернень жителів сільської ради з питань забезпечення їх конституційного права на отримання земельних ділянок. При цьому, інтереси держави (територіальної громади) залишаються незахищеними в силу неналежного їх захисту уповноваженим органом у спірних правовідносинах Воютинською сільською радою, якою не вжито жодних заходів в судовому порядку щодо їх захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, Заступник керівника Волинської обласної прокуратури оформив, підписав та відправив поштовим зв`язком апеляційну скаргу 13 квітня 2021 року (про що зазначено на першому аркуші скарги із зазначенням вихідного номеру прокуратури та про що зазначено на конверті) /а.с. 157-165/.

15 квітня 2021 року апеляційна скарга була зареєстрована Господарським судом Волинської області та 21 квітня 2021 року надійшла до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 квітня 2021 року у справі №903/828/20 апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 залишено без руху. Надано скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме вказати чи подається дана апеляційна скарга особою, яка не брала участі у справі та суд вирішив питання про її права, чи дана скарга подається в порядку пункту 3 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; вказати підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді, обґрунтувати в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, обґрунтувати наявність виключного випадку для представництва ним інтересів держави в особі відповідних відповідачів.

Доказів виконання вимоги частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" в частині попереднього повідомлення органу місцевого самоврядування про звернення до суду до апеляційної скарги додано не було.

13 травня 2021 року від Заступника керівника Волинської обласної прокуратури надійшов лист на виконання вимог ухвали від 26 квітня 2020 року, до якого додана апеляційна скарга, лист Волинської обласної прокуратури від 07 травня 2021 року №"15-987вих-21 адресований Торчинській об`єднаній територіальній громаді та Воютинській сільській раді та лист Торчинської селищної ради від 11 травня 2021 року. Прокурор зазначив про його звернення з апеляційною скаргою в порядку частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

В додатки до листа, який поданий на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надано копію листа Волинської обласної прокуратури №15-987вих21 від 07 травня 2021 року, адресованого Торчинській об`єднаній територіальній громаді та Воютинській сільській раді, в якому повідомлено, що прокуратурою опрацьовано рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 та встановлено, що останнє не відповідає положенням статті 236 ГПК України, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак може бути скасоване за апеляційною скаргою учасників справи. Згідно з даними веб-порталу "Судова влада" та Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Воютинської сільської ради та Торчинської об`єднаної територіальної громади не відкривалось. Враховуючи наведене, керуючись статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор просив невідкладно повідомити чи на цей час подана апеляційна скарга. У випадку, якщо апеляційна скарга не подана, необхідно повідомити причини бездіяльності. Крім того, прокурор повідомив, що Волинською обласною прокуратурою на підставі пункту 3 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" ініційовано подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання та отримання Воютинською сільською радою вищезазначеного листа.

Прокурором на усунення недоліків апеляційної скарги надано листи Торчинської селищної ради від 11 травня 2021 року №444/1.11.2/21 /а.с.210/ та №443/1.11.2/21, у яких зазначено, що станом на 11 травня 2021 року Воютинською сільською радою та Торчинською селищною радою апеляційні скарги не подавались.

Однак, вказані листи не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки у Торчинської сільської ради відсутні повноваження надавати відповідь щодо іншого суб`єкта органу місцевого самоврядування Воютинської сільської ради.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент винесення даної ухвали Воютинська сільська рада перебуває в стані припинення. Проте вона не ліквідована. Торчинська сільська рада станом на 16 червня 2021 року не є правонаступником Воютинської сільської ради з огляду на відсутність записів в ЄДРПОУ та відсутності передавального акта, який повинен бути підписаний відповідно до Плану заходів з реорганізації Воютинської, Городинівської, Скірченської, Смолигівської сільських рад.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга була подана прокурором 13 квітня 2021 року в той час, як лист адресований Воютинській сільській раді датований пізніше, а саме 07 травня 2021 року, також відсутні докази його направлення та отримання.

Саме по собі посилання в апеляційній скарзі на неподання Воютинською сільською радою апеляційної скарги на рішення від 16 березня 2021 року, без з`ясування цих обставин та надання підтверджуючих доказів, не свідчить про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Воютинської сільської ради шляхом подання апеляційної скарги у даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 викладено висновок про застосування норм права (частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру"), що є обов`язковим до врахування господарським судом в силу положень частини 4 статті 236 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Оскільки подання апеляційної скарги на судове рішення прокурором є окремою самостійною процесуальною формою здійснення представництва інтересів держави в суді на підставі статті 23 Закону України "Про прокуратуру" цей висновок Верховного Суду є повністю застосовним до правовідносин з представництва прокурора у даній справі.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що при зверненні з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 прокурор не обґрунтував та не довів бездіяльність компетентного органу (Воютинської сільської ради). Прокурором не було надано можливості відповідачу відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. Прокуратурою попередньо до звернення з апеляційною скаргою не було надіслано повідомлення до органу місцевого самоврядування, в інтересах якого було подано апеляційну скаргу. Навіть, у листі який датований через місяць після звернення з апеляційною скаргою, прокурор не повідомляє Воютинcьку сільську раду про намір звернутися з апеляційною скаргою, а зазначає, що ним вже ініційовано, тобто, подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20, що повністю нівелює положення статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи викладене, прокурором не була обґрунтована наявність підстав для представництва в суді при поданні апеляційної скарги, що виключало можливість підтвердження судом підстав для представництва за цією апеляційною скаргою в аспекті положень частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 53 ГПК України.

Колегія суддів констатує, що Заступником керівника Волинської обласної прокуратури в апеляційній скарзі не було обґрунтовано та доведено, що Воютинська сільська рада як орган місцевого самоврядування, до компетенції якого у даному випадку віднесені повноваження здійснювати захист інтересів територіальної громади шляхом подання апеляційної скарги на рішення від 16 березня 2021 року, здійснює свої повноваження неналежним чином, що було необхідною умовою для представництва прокуратурою інтересів держави.

Колегія суддів вважає (і це узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №911/936/18), що вступаючи у справу шляхом подання апеляційної скарги на боці державного органу, який здатен самостійно реалізувати свої процесуальній права учасника справи, без з`ясування наміру відповідача оскаржити рішення та отримання від нього відповіді, прокурор фактично продублював цей орган, надавши у такий спосіб Воютинській сільській раді перевагу перед іншою стороною спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №910/6144/18, від 06 серпня 2019 року у справі №912/2529/18.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі №906/927/18 викладено правову позицію, що недотримання прокурором процедури підтвердження підстав здійснення представництва в суді згідно частин 3, 4 статті 23 Закону унеможливлює розгляд справи за поданою прокурором апеляційною скаргою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу прокурора, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а саме його мотивувальна частина містить інформацію про права та обов`язки органу прокуратури. Вказане також було відображено в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 квітня 2021 року у справі №903/828/20 про залишення апеляційної скарги Заступника прокурора Волинської області без руху. Однак, на виконання вимог зазначеної ухвали прокурор зазначив, що апеляційна скарга подається ним не як особою, яка не брала участі у справі та суд вирішив питання про її права, а в порядку пункту 3 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на зазначені вище обставини, судова колегія дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника обласної прокуратури на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 слід закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 236, 240, 264, 281-284, 281 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення господарського суду Волинської області від 16 березня 2021 року у справі №903/828/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення згідно статті 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку згідно положень статей 287, 288 ГПК України.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.