РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2021Справа № 910/20398/20
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт"

про стягнення 1 469 843,83 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" (надалі за текстом також -позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" (надалі за текстом також - відповідач) про стягнення 1 469 843,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № О0059 від 05.04.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/20398/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.02.2021.

11.02.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 11.03.2021.

10.03.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю його представника.

10.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

11.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 08.04.2021.

06.04.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження.

Представники сторін в судове засідання 08.04.2021 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.05.2021.

12.05.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

13.05.2021 судове засідання по справі відкладено на 10.06.2021.

У судовому засіданні 10.06.2021 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аркапласт", як покупцем, було укладено Договір поставки № О0059 (надалі за текстом також - Договір), згідно пункту 1.1. якого, постачальник зобов`язується, у порядку та строки встановлені Договором, передати покупцю товар, у кількості та якості і за ціною вказаними у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар на умовах передбачених цим Договором.

Згідно пункту 4.1. Договору, умови поставки товару вказуються у Специфікації до цього Договору.

У пункті 4.4. Договору сторони узгодили, що підписання накладної покупцем (його представником) свідчить про приймання товару за кількістю без зауважень.

Відповідно до пункту 5.2. Договору, оплата за товар здійснюється покупцем у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника в строк, вказаний у Специфікації до цього Договору.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань, прийнятих на себе сторонами за цим Договором. У випадку відсутності заперечень сторін за один місяць до закінчення його дії, цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний місяць.

Згідно Специфікації № 13/050003 від 13.05.2020 сторонами були визначені умови поставки товару, а саме: поліпропілену у кількості 20,625 тон на загальну суму 635 687,17 грн.; умови оплати передбачають відстрочку платежу на 60 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця.

20.05.2020 товар визначений у Специфікації № 13/050003 від 13.05.2020 на загальну суму 635 687,17 грн. був поставлений покупцю, що підтверджується видатковою накладною № 20/050005 від 20.05.2020, яка підписана представниками сторін за допомогою електронного цифрового підпису.

Згідно Специфікації № 16/060011 від 16.06.2020 сторонами були визначені умови поставки товару, а саме: поліпропілену у кількості 20,625 тон на загальну суму 666 331,87 грн.; умови оплати передбачають відстрочку платежу на 60 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця.

22.06.2020 товар визначений у Специфікації № 16/060011 від 16.06.2020 на загальну суму 666 331,87 грн. був поставлений покупцю, що підтверджується видатковою накладною № 22/060036 від 22.06.2020, яка підписана представниками сторін за допомогою електронного цифрового підпису.

Згідно Специфікації № 19/060011 від 19.06.2020 сторонами були визначені умови поставки товару, а саме: поліпропілену у кількості 21,250 тон на загальну суму 658 962,59 грн.; умови оплати передбачають відстрочку платежу на 60 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця.

22.06.2020 товар визначений у Специфікації № 19/060011 від 19.06.2020 на загальну суму 658 962,59 грн. був поставлений покупцю, що підтверджується видатковою накладною № 22/060010 від 22.06.2020, яка підписана представниками сторін за допомогою електронного цифрового підпису.

Згідно Специфікації № 27/070028 від 27.07.2020 сторонами були визначені умови поставки товару, а саме: поліпропілену HB0356FR RAFIA марки PP HBO356FR у кількості 21,250 тон на загальну суму 729 406,33 грн.; умови оплати передбачають відстрочку платежу на 60 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця.

28.07.2020 товар визначений у Специфікації № 27/070028 від 27.07.2020 на загальну суму 729 406,33 грн. був поставлений покупцю, що підтверджується видатковою накладною № 28/070004 від 28.07.2020, яка підписана представниками сторін за допомогою електронного цифрового підпису.

Згідно Специфікації № 11/080001 від 11.08.2020 сторонами були визначені умови поставки товару, а саме: поліпропілену PP H030 GP/3 марки PP H030 GP у кількості 20,625 тон на загальну суму 740 437,50 грн.; умови оплати передбачають відстрочку платежу на 60 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця.

11.08.2020 товар визначений у Специфікації № 11/080001 від 11.08.2020 на загальну суму 740 437,50 грн. був поставлений покупцю, що підтверджується видатковою накладною № 11/080001 від 11.08.2020, яка підписана представниками сторін за допомогою електронного цифрового підпису.

Загальна вартість поставленого товару за всіма, вказаними вище Специфікаціями, становить 3 430 825,46 грн.

На підставі складеного та підписаного сторонами, за допомогою електронного цифрового підпису, Акта звірки взаєморозрахунків за Договором, у період з 20.05.2020 по 21.09.2020 заборгованість відповідача за отриманий товар становить 1 469 843,83 грн.

Враховуючи, що відповідач не здійснив повної оплати за поставлений згідно Договору товар, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 469 843,83 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Водночас, статтею 174 Господарського кодексу України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виникли правовідносини пов`язані із поставкою товару.

Відповідно до пункту 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В укладеному Договорі поставки № О0059 від 05.04.2019, сторони узгодили товар який має бути поставлений, строки та порядок поставки, а також ціну та порядок здійснення оплати.

Суд встановив, що позивач, як постачальник, виконав свої зобов`язання з поставки товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 20/050005 від 20.05.2020 на суму 635 687,17 грн.; № 22/060036 від 22.06.2020 на суму 666 331,87 грн.; № 22/060010 від 22.06.2020 на суму 658 962,59 грн.; № 28/070004 від 28.07.2020 на суму 729 406,33 грн. та № 11/080001 від 11.08.2020 на суму 740 437,50 грн.

Відповідно до пункту 5.2. Договору, оплата за товар здійснюється покупцем у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника в строк, вказаний у Специфікації до цього Договору.

Враховуючи умови оплати узгоджені сторонами у Специфікаціях, які передбачають відстрочку платежу на 60 календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу продавця, строк оплати товару поставленого: за видатковою накладною № 20/050005 від 20.05.2020 (Специфікація № 13/050003 від 13.05.2020) є таким, що настав 20.07.2020; за видатковою накладною № 22/060036 від 22.06.2020 (Специфікація № 16/060011 від 16.06.2020) є таким, що настав 22.08.2020; за видатковою накладною № 22/060010 від 22.06.2020 (Специфікація № 19/060011 від 19.06.2020) є таким, що настав 22.08.2020; за видатковою накладною № 28/070004 від 28.07.2020 (Специфікація № 27/070028 від 27.07.2020) є таким, що настав 28.09.2020 та за видатковою накладною № 11/080001 від 11.08.2020 (Специфікація № 11/080001 від 11.08.2020) є таким, що настав 11.10.2020.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України, умов Договору та Специфікацій, які є його невід`ємною частиною, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Загальна вартість поставленого товару становить 3 430 825,46 грн.

Відповідно до підпункту 3.2.2. Договору, відповідач, як покупець, зобов`язаний своєчасно сплатити вартість товару в порядку, передбаченому цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач частково виконав зобов`язання з оплати товару.

На підставі складеного та підписаного сторонами, за допомогою електронного цифрового підпису Акта звірки взаєморозрахунків за Договором, у період з 20.05.2020 по 21.09.2020, заборгованість відповідача за отриманий товар становить 1 469 843,83 грн.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Статями 526 та 525 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, суд встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем, за поставлений, згідно Договору товар, яка підлягає стягненню, становить 1 469 843,83 грн.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений згідно Договору товар, у розмірі 1 469 843,83 грн., підлягає задоволенню.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивачем у позові заявлено до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу адвоката Стрюк С.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1921 від 17.11.2008, яка є керуючим партнером Адвокатського об`єднання "Правник", у розмірі 20 000,00 грн.

Частиною 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами частин 3-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що ним 08.12.2020 укладено Договір про надання правової допомоги № 09/12-20.

Також матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Стрюк С.В., № 1921 від 17.11.2008, довіреність № 30 від 30.07.2019 та Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 26.04.2021 на суму 20 000,00 грн.

Суд зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, а також відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" про стягнення 1 469 843,83 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" (03680, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 9, ідентифікаційний код 35646626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Старокозацька, будинок 54, квартира 43, ідентифікаційний код 31477264) 1 469 843 (один мільйон чотириста шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 83 коп. основного боргу, 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката та 22 047 (двадцять дві тисячі сорок сім) гривень 66 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 29.06.2021

Суддя С. В. Стасюк