ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.06.2021м. ДніпроСправа № 904/7107/20
за позовом Фізичної особи-підприємця Горлань Євгена Володимировича, м. Дніпро
до Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича, м. Дніпро
про стягнення 63 827,44 грн.
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Сліпченко С.В.
Від позивача: Неволін Ю.О., адвокат
Від відповідача: не з`явився
У грудні 2020 року Фізична особа-підприємець Горлань Євген Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича заборгованість у розмірі 63 827,44 грн. з яких: основний борг у розмірі 50 000,00 грн.; 3 % річних у розмірі 4 397,43 грн.; інфляційні втрати у розмірі 9 430,01 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Горлань Євгена Володимировича до Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича про стягнення 63 827,44 грн. задоволено повністю; стягнуто Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича на користь Фізичної особи-підприємця Горлань Євгена Володимировича заборгованість у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00коп, три відсотка річних у сумі 4397 (чотири тисячі триста дев`яносто сім) грн 43коп, втрати від інфляції у сумі 9430 (дев`ять тисяч чотириста тридцять) грн 01 коп, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00коп.

11 червня 2021 року від Фізичної особи-підприємця Горлань Євгена Володимировича до господарського суду надійшла заява, якою просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича витрати на правову допомогу та пов`язані супутні витрати у розмірі 34 076,15грн.

Заява подана в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України; позивачем подано до суду докази в підтвердження розміру витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи.

Ухвалою суду від 16.06.2021 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.06.2021.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду заяви не з`явився, явку повноважних представників не забезпечив, про день, час, місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Згідно з ч.ч.3, 4, 5 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази у сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 між Горланем Євгеном Володимировичем (далі замовник) та ОСОБА_1 (далі - адвокат)укладено договір № 202, відповідно до вимог якого (розділ 1) сторони домовились, що Адвокат надає замовнику послуги, зокрема:

- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в будь-якому статусі: позивача, відповідача, третьої особи, свідка під час розгляду цивільних, адміністративних чи кримінальних проваджень;

- надання правової допомоги та представництва клієнта в усіх можливих статусах та органах, вповноважених вирішувати спори, включаючи, але не обмежуючись: судові органи всіх інстанцій та спеціалізацій;

- надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння відновленню в разі порушень;

- представництво інтересів клієнта, в тому числі і в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного чи кримінального судочинства.

Згідно з пунктом 7.1 договору № 202 від 10.05.2019, гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, що зазначені в додатку 1 до цього договору та податків, зборів і обов`язкових платежів, базою для яких є дохід від надання такої послуги на день оплати (п. 7.2 договору № 202 від 10.05.2019).

За умовами пункту 7.5 договору № 202 від 10.05.2019 до гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 7.6 договору № 202 від 10.05.2019 передбачено, що факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг або іншими доказовими документами.

Відповідно до пункту 8.1 договору № 202 від 10.05.2019 цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 24 наступних календарних місяців. Після закінчення строку дії договору він пролонгації не підлягає (п. 8.2 договору № 202 від 10.05.2019).

16.04.2020 сторони уклали додаткову угоду до договору № 202 від 10.05.2019, якою встановили, що у разі розгляду справи клієнта судом, дія договору продовжується до набуття рішенням суду чинності або до закінченняпроцедури його оскарження, якщо сторон6и не вичнять дій, направлених на розірвання договору (а.с.147).

У додатку до договору № 202 від 10.05.2019 сторонами цього договору узгоджено вартість послуг згідно з наведеним у ньому переліком та встановлено наступне:

- одиниця виміру вартості послуг сума в доларах США по курсу НБУ на день оплати послуг;

- вартість послуг наведена у формі коефіцієнта до одного долара США;

- вартість послуг виражена та підлягає оплаті в гривнях, округлюється до меншого цілого числа;

- до вартості послуг додається ставка податку на доходи, інших податків чи зборів, базою для обчислення яких є дохід від здійснення вказаних послуг станом на день оплати, що на дату укладення договору становить: для послуг, що оплачуються адвокату податок на доход становить 18%; військовий збір становить 1,5%;

- вартість інших послуг, що не вказана в переліку становить еквівалент 50 доларів США;

- оплата інших сум (крім добових при відрядження та поточних витрат) здійснюється протягом десяти календарних днів з дати події, яка настане раніше: або сплив одного року з дати прийняття компетентним органом остаточного рішення по справі клієнта; або фактичне виконання рішення на користь клієнта.

10 червня 2021 року між позивачем та Адвокатом складено та підписано Акт приймання послуг (проміжний, наростаючим підсумком) (а.с.158), згідно якого позивачу було надано наступні послуги:

усні консультації, ознайомлення з матеріалами - 13.05.2019, 16.05.2019, 17.10.2019, 12.02.2020, 02.07.2020, 19.11.2020, 02.12.2020 кожна консультація в наведену дату коштує 325,09грн., крім клонсультації за 13.05.2019, вартість якої складає 677,27грн.;

складання позовної заяви 5418,12грн;

складання відповіді на відзив (2) - 5418,12грн;

відрядження на слухання справи, добові, участь у засіданні 18.03.2021, 08.04.2021, 11.05.2021, 18.05.2021, 07.06.2021- кожне 1354,53грн.;

придбання квитків Харків-Дніпро-Харків у кількості 10 шт х180грн 1800,00грн.

Загальна вартість наданих послуг складає 34 076,15грн.

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: ордер на надання правничої допомоги Серія ВІ № 1011239 (а.с.15); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Неволіна Ю.О. № 000704 від 19.04.2019.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи заявлену позивачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення, суд дійшов висновку про неприйнятність заявленої до стягнення суми з огляду на таке.

За змістом акту приймання послуг (проміжного, наростаючим підсумком) від 10 червня 2021 року по договору № 202 від 10.05.2019 в частині правовідносин клієнта по договору КП-1 дати надання усних консультацій та ознайомлення з матеріалами справи (13.05.2019, 16.05.2019, 17.10.2019, 12.02.2020, 02.07.2020, 19.11.2020) знаходяться у великому часовому інтервалі з датою звернення позивача до суду 30.12.2020, що, за відсутності детального опису цих послуг, унеможливлює встановлення факту їх зв`язку з розглядом даної справи. Також безпідставним є включення до складу судових витрат вартості проїзду по маршруту Дніпро-Харків 19.03.2021 по маршруту Харків Дніпро 12.05.2021 на загальну суму 360,00грн, оскільки в наведені дати судові засідання не призначались.

Враховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що доведеною та обгрунтованою, справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26146,63грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Вимогу Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Потєхіна Владислава Дмитровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Горланя Євгена Володимировича ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26146,63 грн, видати наказ.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.06.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва