ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Справа№ 904/1291/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

та представників сторін згідно протоколу судового засіданні від 10.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Альфа-Мур»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020

у справі № 904/1291/20 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Приватного підприємства «Альфа-Мур»

до Міністерства юстиції України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Об`єднання ринків»

про визнання протиправними та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство «Альфа-Мур» (далі - ПП «Альфа-Мур», позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування п. 2 наказу Мінюсту №3591/5 від 21.11.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 лютого 2020 року Приватному підприємству «Альфа-Мур» стало відомо, що відповідно до п. 2 Наказу Міністерства юстиції України № 3591/5 від 21.11.2019 р. скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 № 43310362, № 43309790, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною. Зазначеним Наказом скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення державного реєстратора Скороход О.О., на підставі яких було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності за ОСОБА_1 та у подальшому за Приватним підприємством «Альфа-Мур». Вказаний Наказ, на думку позивача, прийнято з порушенням чинного законодавства України та останній фактично призводить до порушення майнових прав та законних інтересів заявника.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час розгляду даної справи ані позивачем, ані третьої особою 1 (чи будь-яким іншим учасником справи) не було надано суду додаткового рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі № 202/2259/17 про визнання права власності за спірним майно за ОСОБА_1 , на яке посилався позивач в обґрунтування своїх вимог. Натомість, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі № 202/2259/17, яке стосується зовсім іншого предмету спору (іншого нерухомого майна).

Вказані обставини були досліджені Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, у Висновку якої зазначено, що зміст рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі № 202/2259/17, доданого державному реєстратору до заяви, не відповідає змісту рішення, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, суд зазначив, що під час розгляду справи позивач неодноразово наголошував на тому, що справжність підписів сторін на акті приймання-передачі, за яким третя особа 1 внесла до статутного капіталу позивача спірне нерухоме майно, були посвідчені нотаріально.

Однак, доказів викладених обставин матеріали справи не містять, а позивачем суду не надано.

Зокрема, у матеріалах справи наявні копії вказаного акту приймання-передачі, з яких вбачається, що справжність підписів сторін не були посвідчені відповідно до Закону України «Про нотаріат».

З наведених підстав, Господарський суд міста Києва вважав обґрунтованими висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації стосовно того, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною було порушено п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 № 43309790 та висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації стосовно того, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною під час прийняття оскаржуваного рішення від 02.10.2018 № 43310362 було порушено п.п. 12, 46 Порядку №1127, ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим Господарським судом міста Києва рішенням, Приватне підприємство «Альфа-Мур» 02.12.2020 звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

11.01.2021 Міністерство юстиції надіслало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ПП «Альфа-Мур», в якому вказувало про те, що судом першої інстанції обґрунтовано та законно, на підставі повно та всебічно досліджених доказів та встановлених обставин, задоволено позовні вимоги у повному обсязі, і підстави для скасування вказаного рішення в апеляційному порядку - відсутні, а наведені скаржником доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильності та законності висновків суду в оскаржуваному рішенні, просить суд залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 - без змін.

20.01.2021 третя особа-3 ТОВ «Об`єднання ринків» надіслало на адресу Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ПП «Альфа-Мур», в якому проти доводів апеляційної скарги заперечувало та просило суд апеляційну скаргу ПП «Альфа-Мур» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

22.12.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 передані на розгляд колегії суддів у складі головуючого - судді Козир Т.П., суддів - Агрикової О.В., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 21.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 задоволено заяву суддів Північного апеляційного господарського суду КозирТ.П., Агрикової О.В., Кравчука Г.А. про самовідвід, відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Козир Т.П., Агрикову О.В., Кравчука Г.А. від розгляду справи, матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2021 для розгляду справи № 904/1291/20 визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів -Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 справа № 904/1291/20 прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М. та розгляд справи призначено на 16.02.2021.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 08.02.2021 по 19.02.2021 на лікарняному, розгляд справи 16.02.2021 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 розгляд справи призначено на 16.03.2021.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги ПП «Альфа-Мур» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

16.03.2021 розгляд справи № 904/1291/20 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 справу № 904/1291/20 за апеляційною скаргою ПП "Альфа-Мур" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Сулім В.В. та призначено розгляд справи на 06.04.2021.

У зв`язку з перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному з 25.03.2021 по 30.04.2021 розгляду справи 06.04.2021 не відбулось.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021, для розгляду апеляційної скарги ПП «Альфа-Мур» у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2021 справу № 904/1291/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Андрієнко В.В., Пашкіна С.А. та призначено розгляд справи на 20.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Об`єднання ринків» (далі - ТОВ «Об`єднання ринків») про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами суду, відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою ПП «Альфа-Мур» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 на 10.06.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судовому засіданні 10.06.2021 представник відповідача та представник третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Об`єднання ринків» проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 10.06.2021 позивач ПП «Альфа-Мур», третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) - повноважних представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресами свого місцезнаходження.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатній обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору у судове засідання обов`язковою не визнавалась, дійшов висновку, що неявка зазначених вище представників учасників спору у судове засідання, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Крім того, судова колегія, з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною 02.10.2018 прийнято рішення № 43309790 про держану реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , який складається з: будівлі, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.

В якості підстав виникнення права власності вказано рішення суду, серія та номер: 202/2259/17, виданий 27.04.2017, видавник - Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

В цей же день, 02.10.2018, за актом приймання-передачі ОСОБА_1 вніс вказане нерухоме майно до статутного капіталу ПП «Альфа-Мур».

Державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною 02.10.2018 прийнято рішення № 43310362 про держану реєстрацію права власності за ПП «Альфа-Мур» на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та складається з: будівлі, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.

Підставами виникнення права власності зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018.

13.09.2019 ОСОБА_2 звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора, в якій просила скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною від 02.10.2018 № 43310362 та скасувати право власності Приватного підприємства «Альфа-Мур» на спірний об`єкт нерухомості.

Наказом Міністерства юстиції України № 351/5 від 21.11.2019 на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 31.10.2019, скарги від 10.09.2019 та від 03.10.2019 задоволено у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 № 43310362, № 43309790, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

Відповідно до зазначеного Висновку зміст рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі № 202/2259/17, доданого державному реєстратору до заяви, не відповідає змісту рішення, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

А, відтак, висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 31.10.2019 встановлено порушення державним реєстратором Скороход О.О. під час прийняття 02.10.2018 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43309790 п. 12 Порядку №1127, ст.ст. 10, 18, 24 Закону, оскільки державним реєстратором Скороход О.О. належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема не перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, додане до заяви, не давало змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав щодо будівель.

Окрім того, до заяви державному реєстратору додано акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 передав як внесок до статутного капіталу ПП «Альфа-Мур» об`єкт нерухомості. Однак, справжність підписів на вказаному акті приймання-передачі нерухомого майна не засвідчена у порядку, визначеному чинним законодавством.

А, відтак, державним реєстратором Скороход О.О. під час прийняття 02.10.2018 оскаржуваного рішення № 43310362 у порушення п.п. 12, 46 Порядку № 1127, ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, а саме - не встановлено відповідність заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства, оскільки доданий до заяви акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не відповідає вимогам, встановленим Законом.

За результатами розгляду скарг ОСОБА_2 . Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації зроблено висновок, що рішення від 02.10.2018 №№43310362, 43309790, прийняті державним реєстратором Скороход О.О., підлягають скасуванню як такі, що прийняті всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 5 Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Статтею 6 Закону визначено організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав та контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону здійснює Міністерство юстиції України відповідно до статті 7 Закону. Зокрема, Міністерство юстиції України здійснює та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України.

Статтею 37 Закону врегульовано порядок та строки оскарження рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Вимоги до змісту скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України встановлені частиною 5 статті 37 Закону.

Згідно з ч. 9 ст. 37 Закону порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до п. 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

З наданої відповідачем до суду копії супровідного листа від 08.10.2019, адресованого ПП «Альфа-Мур», вбачається, що Міністерством юстиції України направлено на адресу позивача копію скарги з додатками та вказано, що повідомлення про дату, час та місце розгляду комісією скарги буде опубліковано у рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації».

Крім того, на офіційному сайті Міністерства юстиції за посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-31-jovtnya-2019-roku розміщено оголошення наступного змісту «Розгляд по суті скарги ОСОБА_2 від 10.09.2019, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 13.09.2019 за № П-16293. Тип об`єкта нерухомого майна: нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку. Адреса: АДРЕСА_1 . Суб`єкт оскарження: державний реєстратор Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. Заінтересована сторона: ПП «АЛЬФА-МУР» (); ОСОБА_1 ». Вказана обставина встановлена судом та не спростована позивачем ні при розгляді справи у суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

Враховуючи викладене, повідомлення позивача про час та місце розгляду скарги на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни було здійснено відповідачем відповідно до п.10 Порядку, а, відтак, доводи позивача стосовно неналежного повідомлення його про розгляд скарги не знайшло свого підтвердження.

Відповідно до п. 14 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню у повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно з п. 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову у державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

У разі якщо за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Щодо наявності підстав для реєстрації права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9) та інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно (п.14).

Порядок проведення державної реєстрації прав визначено ч. 1 ст. 18 Закону та включає у себе проведення наступних дій:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви у базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу у Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови у державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи у Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані у базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

З Висновку Комісії від 31.10.2019 слідує, що державному реєстратору для реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за ОСОБА_1 було подано рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17.

Державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною 02.10.2018 прийнято рішення №43309790 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, № 1-7 торг прил, № 8 - шлагбаум, № 9 - огорожа, №10 - огорожа, № 11 - ворота, № 12 - ворота, № 13 - ворота, № 14 - ворота, № 15 - ворота, № 16 - ворота, № 17 - ворота, № 18 - ворота, № 19 - ворота, № 20 - ворота, №21 - ворота, № 22 - огорожа, № 23 - прожектор, І - покриття площею 30 870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, Комісією встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, яке стосується іншого нерухомого майна (іншого предмету спору). А додаткове рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє, копія якого подана державному реєстрації як підстава для реєстрації права власності за ОСОБА_1 , - відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (п.4).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону за наявності підстав для відмови у державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації прав. Рішення про відмову у державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Таким чином, Комісією встановлено, що у порушення п.12 Порядку № 1127 та статтей 10, 18, 24 Закону державним реєстратором Скороход О.О. під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року № 43309790 належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав.

Позивач, не погоджуючись з Висновком Комісії, наполягає, що право власності на вказаний об`єкт нерухомості було визнано за ОСОБА_1 на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17. На підтвердження вказаного факту позивач надав суду копію відповіді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська вих. №01-14/24/2020 від 02.03.2020 за підписом керівника апарату суду, в якому зазначено, що у суді перебувала справа №202/2259/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності. 27.04.2017 у вказаній справі було ухвалено додаткове рішення про задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на єдиний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3992,5 кв.м., 18.02.2020 ТОВ «Вуд-Стор» подано апеляційну скаргу, справа направлена до Дніпропетровського апеляційного суду.

Однак, одночасно представником третьої особи 3 ТОВ «Об`єднання ринків» додано до матеріалів справи копії відповіді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська вих. №01-14/83/2020 від 26.08.2020 на адвокатський запит, в якій виконуючим обов`язки голови суду зазначено, що у період з 01.04.2017 до провадження суду не надходило та не перебувало жодних заяв і документів від ОСОБА_1 .

З приводу вказаних доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

З огляду на вищенаведене, належним та допустимим доказом визнання права власності на об`єкт нерухомості - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.; адреса - АДРЕСА_1 ) за ОСОБА_1 на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17 може бути лише додаткове рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17.

Під час розгляду даної справи ні позивачем, ні третьою особою 1 не надано суду належним чином завірена копія рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, клопотання щодо витребування вказаного рішення не заявлено. Одночасно позивачем не спростовано той факт, що вказане додаткове рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє, а натомість в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №202/2259/17, яке стосується іншого нерухомого майна (іншого предмету спору).

Колегія суддів критично оцінює твердження позивача щодо наявності судового рішення у справі № 202/2259/17, яким визнано право власності на спірний об`єкт нерухомості за ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість Висновку Комісії стосовно того, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною було порушено п.12 Порядку №1127 та ст.ст.10,18,24 Закону під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року № 43309790, оскільки державним реєстратором належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема, не перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017 року у справі № 202/2259/17, яке було додане до заяви, не давало змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав щодо спірного нерухомого майна.

Щодо підстав реєстрації права власності за ПП «Альфа-Мур» колегія суддів зазначає наступне.

02.10.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 прийнято рішення №43310362 про державну реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Альфа-Мур» на об`єкт нерухомого майна - будівля, нежитлові будівлі оптово-роздрібного ринку, загальною площею 3992,5 кв.м. (нежитлові будівлі, що складаються з: А - вартова, Б - навіс, В - навіс, Г - контейнер, Д - вбиральня, Е - ангар, Ж - вагон, З - вагон, И - вбиральня, І - душова, І - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансфпункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 торг прил, №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, І - покриття площею 30870,2 кв.м., ІІ - покриття площею 480,00 кв.м.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 48 Порядку визначено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внеску (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються, зокрема документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано у Державному реєстрі прав) (п.1), акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна (п.2). Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат".

Комісією встановлено, що державним реєстратором належним чином не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, оскільки доданий до заяви акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 не відповідає вимогам, встановленим Законом, тобто державним реєстратором не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав.

З огляду на вказане, Комісією правомірно зроблено висновок, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною під час прийняття оскаржуваного рішення від 02.10.2018 №43310362 було порушено п.п. 12, 46 Порядку, ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону.

Матеріали судової справи містять копії вказаного акту приймання-передачі, з яких вбачається, що справжність підписів сторін не були посвідчені відповідно до Закону України «Про нотаріат».

При цьому, наполягаючи на тому, що справжність підписів сторін на акті приймання-передачі, за яким третя особа 1 внесла до статутного капіталу позивача спірне нерухоме майно, були посвідчені нотаріально, позивач не надав доказів вказаній обставині ні у місцевому суді, ні суду апеляційної інстанції.

А, відтак, колегія суддів не приймає до уваги таке твердження позивача та погоджується з висновком місцевого суду щодо обґрунтованості висновку Комісії стосовно того, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною було порушено п.12 Порядку №1127 та ст.ст.10,18,24 Закону під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року № 43310362, оскільки державним реєстратором належним чином не встановлено наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема, не перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки доданий до заяви акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.10.2018 року не відповідає вимогам, встановленим Законом, та не давав змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав щодо спірного нерухомого майна.

Пунктом 8 Порядку визначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону та п. 12 Порядку № 1127 за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову у державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання Наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Враховуючи Висновок Комісії, Міністерством юстиції України правомірно прийнято Наказ № 3591 від 21.11.2019 року про задоволення скарг ОСОБА_2 від 10.09.2019 року та від 03.10.2019 року, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року №№ 43310362, 43309790, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

Відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Під час розгляду позову у місцевому суді та суді апеляційної інстанції позивач не надав належних та допустимих доказів порушення відповідачем норм чинного законодавства, не спростував висновків, прийнятих Комісією за результатами розгляду скарг ОСОБА_2 .

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними у залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити у суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат

З урахуванням відмови у задоволенні апеляційної скарги по суті, понесений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на скаржника у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 2, 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, ст. 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Альфа-Мур» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у справі № 904/1291/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 904/1291/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги у порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Ткаченка Б.О. у період з 14.06.2021 по 18.06.2021, перебуванням у відпустці судді Андрієнка В.В. з 22.06.2021 по 25.06.2021 та судді Пашкіної С.А. з 24.06.2021 по 25.06.2021 повну постанову складено та підписано 29.06.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.А. Пашкіна

В.В.Андрієнко