ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Справа №921/614/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Скалатська комунальна районна лікарня" Скалатської міської ради б/н від 22.01.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/572/21 від 12.02.2021)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2020 (суддя Руденко О.В. повний текст складено 29.12.2020)

у справі № 921/614/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Дорожівського Михайла Юрійовича (надалі ФОП Дорожівський М.Ю.), м. Новояворівськ, Львівська область

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Скалатська комунальна районна лікарня" Скалатської міської ради (надалі КНП "Скалатська комунальна районна лікарня"), м. Скалат, Тернопільська область

про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 111 500,00 грн

за участю представників учасників справи: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

ФОП Дорожівський М.Ю. звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 111 500,00 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2020 у справі №921/614/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" на користь ФОП Дорожівського М. Ю. 111 500,00 грн боргу за поставлений товар та 2 102,00 грн в рахунок повернення сплаченого судового збору.

Приймаючи дане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що факт поставлення позивачем відповідачу матеріальних цінностей відповідно до укладеного договору №105 від 25.06.2019 підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №29 від 25.07.2019, заявою лікарні від 07.12.2020 року (вх. №9030), усними поясненнями керівника КНП "Скалатська комунальна районна лікарня". Враховуючи, що відповідач в порушення договірних зобов`язань не здійснив оплату за одержаний товар, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з даним рішенням, КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано обставини справи, не досліджено докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що належним відповідачем у даній справі повинно бути ТзОВ «Агроіндустрія 11», оскільки оплату за поставлений ФОП Дорожівським М.Ю. товар КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" здійснило генеральному підряднику - ТзОВ "Агроіндустрія 11". З огляду на наведене, ФОП Дорожівський М.Ю. повинен стягувати кошти в сумі 111 500,00 грн з ТзОВ "Агроіндустрія 11".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2021 справу №921/614/20 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Кордюк Г.Т. та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2020 у справі № 921/614/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснити учасникам справи про їхнє право в строк до 10.05.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 ГПК України.

ФОП Дорожівський М.Ю. подав суду відзив на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх. № ЗАГС 01-04/3574/21), у якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи в строки, визначені судом, жодних заяв та клопотань не подали.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, Західний апеляційний господарський суд, встановив таке.

25.06.2019 між Скалатською комунальною районною лікарнею, правонаступником якої, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є Комунальне некомерційне підприємство "Скалатська комунальна районна лікарня" Скалатської міської ради (замовник) та ФОП Дорожівським М.Ю. (учасник) було укладено договір №105 на закупівлю товару (а.с. 6-7), згідно з п.1.1 якого учасник зобов`язався поставити замовнику товар: двері та віконниці ренгенозахисні (ДК 021:2015-44420000-0-Будівельні товари), а замовник зобов`язався прийняти і оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

За змістом пункту 1.2. договору найменування, номенклатура, кількість, ціна, загальна вартість товару зазначається у Специфікації (Додаток №1) до даного договору, яка є його невід`ємною частиною. Згідно з п.2.4. укладеного правочину, сума цього договору становить 111 500 грн.

Розрахунки за товар здійснюються у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Учасника протягом 30 банківських днів з моменту поставки товару (або окремої партії). Датою оплати товару вважається дата здійснення оплати замовником. Розрахунки за наданий товар здійснюються за фактично поставлений товар згідно наданого оригінала рахунку та накладної на поставку товару (п.п.4.1., 4.3., 4.4. договору).

У розділі 4 договору сторони визначили, що доставка товару, навантажувально-розвантажувальні роботи здійснюються учасником за свій рахунок у строк до 10-ти календарних днів з моменту отримання заявки від замовника. Товар поставляється замовнику за адресою: 47851, Тернопільська область, Підволочиський район, м. Скалат, вул. Курбаса, буд. 36.

За умовами укладеного правочину Замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п.6.1.1. договору).

Згідно з п.10.1 договору останній набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Сторонами також було підписано Додаток №1 до договору - Специфікація, згідно з якою загальна вартість поставленого товару становить 111 500,00 грн.

На виконання своїх договірних зобов`язань позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 111 500 грн, що підтверджується видатковою накладною №29 від 25.07.2019 (а.с. 9) та рахунком на оплату №М000000065 від 25.07.2019 (а.с. 10).

Видаткова накладна №29 від 25.07.2019 підписана лише зі сторони постачальника, але містить відтиск печаток позивача та відповідача.

Таким чином, позивач вказує, що він в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, однак відповідач, незважаючи на той факт, що сторони чітко погодили строки оплати за поставлений товар, заборгованість за отриманий товар на даний час не сплатив, що слугувало підставою для звернення ФОП Дорожівського М.Ю. до суду з відповідним позовом.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Судом встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обов`язки (зобов`язання) з купівлі-продажу товару.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 1, ч.7 ст. 193 ГК України).

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов договору , приватний підприємець поставив медичному закладу відповідний товар за видатковою накладною №29 від 25.07.2019 на суму 111 500 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, видаткова накладна, на підставі якої ґрунтується позовна вимога, не містить підпису відповідальної особи покупця, яка брала участь в господарських операціях, тобто, не відповідає вимогам первинних документів, визначених у статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, до яких віднесено, зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Отже, за загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що договір №105 від 25.06.2019, Додаток №1 до нього, видаткова накладна №29 від 25.07.2019, скріплені відтиском печатки відповідача, що в розумінні ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є іншими даними, що дають змогу ідентифікувати відповідача, як юридичну особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки. Фактів протиправності використання своєї печатки відповідачем не доведено. Доказів втрати печатки, викрадення або вибуття в інший спосіб з його володіння не надано. Службове розслідування з приводу використання печатки КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" невідомими особами не проводилось, до правоохоронних органів відповідач не звертався.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві від 07.12.2020 (вх. №9030) КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" підтвердило факт отримання поставлених ФОП Дорожівським М.Ю. матеріальних цінностей відповідно до укладеного договору №105 від 25.06.2019. В свою чергу, монтаж товару, його фактичне використання за цільовим призначенням медичним закладом на час розгляду даної справи, підтвердив і керівник відповідача у судовому засіданні, що зафіксовано технічною фіксацію судового процесу.

Також в апеляційній скарзі скаржник не заперечує проти факту отримання поставлених ФОП Дорожівським М.Ю. товарів.

Статею 75 ГПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що факт постачання ФОП Дорожівським М.Ю. та отримання КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" товару за спірною видатковою накладною на загальну суму 111 500 грн. є доведеним.

Доводи КНП "Скалатська комунальна районна лікарня" про те, що належним відповідачем у даній справі повинно бути ТзОВ «Агроіндустрія 11» не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки є необґрунтованими та жодним чином не спростовують погашення заборгованості перед ФОП Дорожівським М.Ю. за спірною поставкою.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

В свою чергу позивачем належними та допустимими доказами підтверджено свої доводи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишається за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Скалатська комунальна районна лікарня" Скалатської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2020 у справі №921/614/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2021.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький