СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"29" червня 2021 р. Справа №917/1963/20

Суддя Хачатрян В.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг», м.Полтава, (вх.№1911П/1-40) на рішення Господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року у справі №917/1963/20,

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», м.Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг», м.Полтава,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг» про стягнення заборгованості за договором про виконання робіт №10-07-20/2 від 10.07.2020 року в сумі 441433,46 грн., з яких 253 254,97 грн. - аванс з урахуванням індексу інфляції, 28749,49 грн. - пеня, 159429,00 грн. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині виконання робіт, обумовлених умовами договору про виконання робіт №10-07-20/2 від 10.07.2020 року, неповерненням позивачу суми попередньої оплати за вказаним договором, внаслідок чого позивач на підставі приписів чинного законодавства України вимагає від відповідача повернення суми попередньої оплати з нарахованими штрафом, пенею та інфляційними втратами.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року у справі №917/1963/20 (повний текст складено 19.03.2021 року, суддя Ореховська О.О.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг» на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 28749,49 грн. пені, 159429,00 грн. штрафу, а також 2822,68 грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення у даній справі прийнято 15.03.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Повний текст рішення складено 19.03.2021 року. Тобто строк на апеляційне оскарження вказаного рішення розпочав свій відлік з 19.03.2021 року (з дня наступного) і становить 20 днів до 08.04.2021 року включно. Апеляційна скарга подана до суду шляхом надіслання її засобами поштового зв`язку 09.06.2021 року, що підтверджується відповідним штампом та накладною «Укрпошта», тобто з пропуском двадцятиденного строку на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Частина 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України визначає, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Матеріали справи свідчать, що апелянту повний текст оскаржуваного судового рішення вручено 31.03.2021 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням.

Однак, апелянтом ні в тексті апеляційної скарги, ні окремою заявою не ставиться питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в порядку частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто апеляційна скарга подана з пропущенням встановленого процесуального строку, без клопотання про поновлення цього строку.

За приписами ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене суддя-доповідач вважає, що наявні підстави для залишення без руху апеляційної скарги позивача на підставі ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу, що статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

У відповідності до ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Законодавцем чітко визначено, що саме опис вкладення до цінного листа є належним доказом у підтвердження факту виконання апелянтом вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, в матеріалах апеляційної скарги відсутні докази на підтвердження дотримання заявником приписів п.3 ч.3 ст. 258 та ст. 259 Господарського процесуального кодексу України, адже заявником не надано підтверджень направлення апеляційної скарги з додатками всім учасникам судового процесу у справі з описом вкладення, а саме позивачу.

Частиною 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог статті 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з урахуванням викладеного, апеляційна скарга відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг», на рішення Господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року у справі №917/1963/20 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, п.3 ч. 3 ст. 258, ч.2, ч.3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг» на рішення Господарського суду Полтавської області від 15.03.2021 року у справі №917/1963/20 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Повідомити апелянта, що заява і докази у підтвердження факту усунення недоліків повинні надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

4. Роз`яснити заявнику, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.С. Хачатрян