СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. справа №922/478/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
за участю представників:
від позивача Козирєв А.В. (адвокат, довіреність №01-15/290 від 18.12.2020р.);
від відповідача Хіоаре І.В. (адвокат, довіреність від 01.06.2021р.), Вовк Л.О. (голова правління ОСББ);
від третьої особи Квіцінська А.І. (адвокат, довіреність №01-46/72 від 04.01.2021р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», смт. Пісочин Харківської області
на рішення господарського суду Харківської області
постановлену 19.04.2021р. (повний текст підписано 19.04.2021р.) у м. Харкові
у справі 922/478/21(суддя Суслова В.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», смт. Пісочин Харківської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача Акціонерного товариства «Харківобленерго», м. Харків
про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», м. Харків (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», смт. Пісочин Харківської області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 19328,35грн., у тому числі:

- 15899,88грн. заборгованості з оплати вартості спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р.;

- 2198,14грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати вартості спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р.;

- 404,04грн. - 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань з оплати вартості спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії;

- 826,29грн. інфляційної індексації, нарахованої на заборгованість за зобов`язаннями січня 2019р. - грудня 2020р. з оплати вартості спожитої електричної енергії.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2021р. було відкрито провадження у справі №922/478/21 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. (повний текст підписано 19.04.2021р.) у справі №922/478/21 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» були задоволені частково стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» на користь Позивача 18628,89грн., у тому числі: 15899,88грн. заборгованості за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., 1498,68грн. пені, 404,04грн. - 3% річних та 826,29грн. інфляційної індексації.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань з оплати спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії, поставленої Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., що зумовило також правомірність нарахування на суму заборгованості пені, 3% річних та інфляційної індексації.

Своєю чергою, частковість задоволення позовних вимог в частині стягнення пені зумовлена застосуванням судом за заявою Відповідача позовної давності пеня в сумі 699,46грн. нарахована поза межами строку позовної давності. Так, місцевий суд зазначив, що оскільки позов подано до суду 15.02.2021р., річний строк позовної давності обчислюється з 15.02.2020р., а відтак нарахування пені за період з 08.02.2019р. до 14.02.2020р здійснено за межами строку позовної давності.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», не погодившись з прийнятим рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. у справі №922/478/21 в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. незастосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме п.п.5.1.10, 6.5.13 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, п.п.8.2.5, 8.2.6, 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії та ст.1166 Цивільного кодексу України, з яких вбачається неможливість використання загальнобудинкових лічильників для визначення обсягів споживання;

6.2. недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими: судом помилково встановлено, що Відповідачем не надано доказів щодо врегулювання у будь-який спосіб розбіжностей щодо визначення обсягу спожитої електроенергії у січні 2019р. грудні 2020р., тоді як матеріали справи містять акти приймання-передачі електричної енергії не підписані останнім, або підписані із зауваженнями; суд помилково встановив, що для того, щоб не використовувати загальнобудинкові лічильники для взаєморозрахунків, Відповідач повинен змінити розрахункову схему та здійснити розділення обліку електричної енергії; суд помилково встановив, що загальнобудинкові лічильники визначені в якості розрахункових, оскільки в наданій Відповідачем робочій документації та розрахунковій схемі, на які постався суд першої інстанції, не зазначено, що саме лічильники №008688, №008690, №008683 та №008443 мають використовуватися для взаєморозрахунків за спожиту електричну енергію;

6.3. місцевий суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме те, що на теперішній час додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19215 від 01.01.2019р. між Відповідачем та Акціонерним товариством «Харківобленерго» не укладено, тоді як питання щодо переліку лічильників, на підставі яких повинні здійснюватися взаєморозрахунки за спожиту електричну енергію повинні бути врегульовані саме між Відповідачем та Акціонерним товариством «Харківобленерго» - матеріалів справи містять складений Відповідачем протокол розбіжностей від 23.07.2019р. до договору, який, зокрема, стосується і питання визначення комерційних (розрахункових) лічильників електричної енергії, тоді як складений Акціонерним товариством «Харківобленерго» протокол узгодження розбіжностей від 16.08.2019р., яким відхилені зауваження Відповідача щодо таких лічильників, з боку останнього не підписаний;

6.4. порушення норм процесуального права, а саме ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскаржуване рішення суду прийняте без повного вивчення всіх доводів сторін та всіх наданих ними доказів.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазначає, що:

7.1. між Відповідачем та Оператором СР - Акціонерним товариством «Харківобленерго», у відповідності до п.2.2 договору на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №747/19215 від 01.01.2019р., укладений договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, яким визначені точки комерційного обліку та зазначено відповідні права та обов`язки сторін щодо визначення обсягів;

7.2. Відповідач періодично подавав Акціонерному товариству «Харківобленерго» звіти про витрати електричної енергії по кожному лічильнику, який вказано в договорі на розподіл, зазначаючи в них, що лічильники №008688, №008690, №008683 та №008443 мають розрахунковий коефіцієнт 60;

7.3. у відповідності до п.п.4.12, 4.13 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, яким є Акціонерне товариство «Харківобленерго»;

7.4. Відповідач не згоден з обсягами спожитої електричної енергії, які визначає Акціонерне товариство «Харківобленерго» лише по точкам комерційного обліку 62Z741 (ЗКО №008688), 62Z632 (ЗКО №008690), 62Z007 (ЗКО №008683), 62Z474 (ЗКО №008443), але за період з січня 2019р. до цього часу не вчиняв жодних дій щодо оскарження дій Оператора СР по визначенню обсягів споживання та не намагався виключити лічильники №008688, №008690, №008683 та №008443 з числа комерційних точок обліку щоб не здійснювати розрахунки споживання за цими лічильниками;

7.5. Відповідач обґрунтовує безпідставність позову виключно за допомогою арифметики та посилаючись на відсутність укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, що, своєю чергою, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції було надано об`єктивну та ґрунтовну оцінку;

7.6. у відповідності до п.4.35 ПРРЕЕ спірні питання, які виникають між відповідними учасниками роздрібного ринку щодо проведення розрахунків за електричну енергію, надані послуги оператора системи чи постачальника послуг комерційного обліку, вирішуються сторонами укладених договорів в установленому законодавством порядку, у тому числі шляхом переговорів або в судовому порядку.

Позивач зазначив, що оскільки Відповідачем не надано доказів щодо врегулювання у будь-який спосіб розбіжностей щодо визначення обсягу спожитої електроенергії за січень 2019р. грудень 2020р., то зазначені Позивачем в рахунках та актах приймання-передачі обсяги спожитої електричної енергії є дійсними та підлягають оплаті в повному обсязі.

8. Надані Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» разом з відзивом на апеляційну скаргу документи (адвокатський запит №23/503 від 01.04.2021р. з доказами направлення; відповідь на адвокатський запит Акціонерного товариства «Харківобленерго» №14-37/3923 від 07.04.2021р.; заява приєднанням до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №№747/19215 від 05.08.2016р., договір про постачання електричної енергії №747/19215 від 05.08.2016р. з додатками; відомості про витрати електроенергії о/р 19215 ОСББ «Вежа-Пісочин» за січень-березень 2019р., акти про обсяг спожитої електроенергії споживача ОСББ «Вежа-Пісочин» за період квітень2019р. грудень 2020р.) залишені судовою колегією без розгляду відповідно до ухвали суду від 31.05.2021р. Відтак, оскільки питання щодо поданих разом з відзивом на апеляційну скаргу документів було вирішено судом на стадії призначення апеляційної скарги до розгляду (31.05.2021р.), суд відмовляє у задоволені поданого 11.06.2021р. клопотання Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» щодо прийняття до розгляду таких документів.

9. Акціонерним товариством «Харківобленерго», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відповідні пояснення щодо розглядуваної справи, де зазначено, що:

9.1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» відповідно до п.4 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. приєдналось до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19215 від 01.01.2019р., в редакції, що опублікована на сайті Акціонерного товариства «Харківобленерго» та погодився з його умовами саме в цій редакції, а не в редакції протоколу розбіжностей, наданого ним 23.07.2019р. після семи місяців з дня укладення договору та фактичного споживання електричної енергії;

9.2. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» не зверталось до суду про внесення змін до договору, та більш того продовжує споживати електричну енергію;

9.3. на теперішній час, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії вважається укладеним з дати підписання заяви приєднання до договору та діє на умовах договору про постачання електричної енергії №747/19215 від 05.08.2016р. за особовим рахунком №19215 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом;

9.4. зміна розрахункової (комерційної) схеми обліку електричної енергії можлива за умови внесення в установленому порядку змін до проектних рішень та умов договору.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

10. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 07.05.2021р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А.

11. Ухвалою від 12.05.2021р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/478/21, а ухвалою від 17.05.2021р. залучила до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Акціонерне товариство «Харківобленерго», м. Харків (далі Третя особа).

12. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021р., після проведення підготовчих дій, призначено розгляд апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» на рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. у судовому засіданні на 23.06.2021р. об 14:30 з повідомленням учасників справи.

13. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2021р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці члена судової колегії, судді Істоміної О.А., відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Пушая В.І., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021р. у справі №922/478/21.

14. Враховуючи викладене в п.п.10-13 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

15. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

16. У судовому засіданні 23.06.2021р. уповноважені представники Скаржника підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі, надали додаткові пояснення на запитання суду.

Уповноважені представники Позивача та Третьої особи у судове засідання 23.06.2021р. також з`явились, проти задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу/письмових поясненнях та додаткових усних поясненнях.

На запитання суду учасники справи повідомили, що у мешканців житлового будинку, в якому утворено Відповідача, існують самостійні договори на забезпечення їх електричною енергією, облік якої ведеться за відповідним квартирними лічильниками. Водночас, між представниками сторін існує різне бачення щодо можливості/неможливості віднесення таких мешканців до субспоживачів Відповідача.

17. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

18. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01.01.2019р. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №505 від 19.06.2018р. та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1268 від 26.10.2018р.

19. Після відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії до 01.01.2019р. Акціонерним товариством «Харківобленерго» (оператор системи розподілу - ОСР) передано дані щодо побутових споживачів, що постачають електричну енергію на території Харківської області, постачальнику універсальної послуги Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут».

Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» (Споживач) споживає електричну енергію у постачальника універсальних послуг Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (Постачальник) за об`єктами за адресою: Харківська область, смт. Пісочин, вул. Кушнарьова Є.П., буд. 2-А, облік електричної енергії здійснюється ОСР за загальнобудинковим приладом обліку електричної енергії.

20. 01.01.2019р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» заявою-приєднанням (а.с.22 т.1) акцептувало договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (договір а.с.а.с.17-21 т.1) на умовах комерційної пропозиції №9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення (а.с.23 т.1). Договір та комерційна пропозиція були розміщені на офіційному сайті Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»: zbutenergo.kharkov.ua.

20.1. Відповідно п.2.1 договору №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг до 01.01.2019р. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (Постачальник) продає електричну енергію Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» (Споживачу) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

20.2. Згідно з п.5.1 договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженого Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №3 до цього Договору.

Умовами п.5.9 договору визначено, що оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п.5.10 договору оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку.

20.3. Пунктом 5.11 договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

21. Як зазначено у п.7 комерційної пропозиції №9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п.4 цієї пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період здійснення нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% від простроченої суми.

Відповідно до п.11 комерційної пропозиції №9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

22. Апеляційним судом встановлено, що 01.01.2019р. Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» (Споживачем) та Акціонерним товариством «Харківобленерго» (Оператор системи) було укладено договір №747/19215 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с.а.с.231-241 т.2), відповідно до п.1.1 якого означений договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи.

22.1. Відповідно до п.2.1 означеного договору, Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП №309 від 14.03.2018р. та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018р., за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом Споживача, який є додатком №2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних додатком №2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача.

Пунктом 12.1 договору встановлено, що інші умови означеного договору можуть бути погоджені сторонами в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

22.2. З матеріалів справи вбачається, що на цей час між Відповідачем та Акціонерним товариством «Харківобленерго» існують розбіжності щодо визначення комерційних (розрахункових) засобів обліку електричної енергії, які не були врегульовані сторонами, про що свідчать наявні в матеріалах справи протоколи розбіжностей від 23.07.2019р. та від 16.08.2019р. до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19215 від 01.01.2019р. (а.с.а.с.33-55 т.2).

23. З матеріалів справи вбачається, що у період з січня 2019р. до грудня 2020р. Позивачем на виконання умов договору №747/19215 від 01.01.2019р. про постачання універсальних послуг було поставлено Відповідачу електричну енергію на загальну суму 77767,20грн. (з ПДВ), а саме:

- за січень 2019р. 3425,52грн. (95,76грн. за загальнобудинкових лічильників);

- за лютий 2019р. 3077,76грн. (3,36грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за березень 2019р. 3289,44грн.;

- за квітень 2019р. 3129,84грн. (1001,28грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за травень 2019р. 1953,84грн.;

- за червень 2019р. 2469,60грн. (591,36грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за липень 2019р. 1943,76грн. (3,36грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за серпень 2019р. 2844,24грн. (932,40грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за вересень 2019р. 2494,80грн. (824,88грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за жовтень 2019р. 3657,36грн. (1362,48грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за листопад 2019р. 3185,28грн. (15,12грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за грудень 2019р. 4186,56грн. (787,92грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за січень 2020р. 4211,76грн. (853,44грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за лютий 2020р. 3986,64грн. (668,64грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за березень 2020р. 4035,36грн. (997,92грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за квітень 2020р. 3002,16грн. (893,76грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за травень 2020р. 3047,52грн. (955,92грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за червень 2020р. 2662,80грн. (692,16грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за липень 2020р. 2637,60грн. (764,40грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за серпень 2020р. 2570,40грн. (719,04грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за вересень 2020р. 2565,36грн. (310,80грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за жовтень 2020р. 4280,64грн. (1456,56грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за листопад 2020р. 4436,88грн. (937,44грн. за загальнобудинковими лічильниками);

- за грудень 2020р. 4672,08грн. (1034,88грн. за загальнобудинковими лічильниками);

На підтвердження означених обставин, Позивачем були виставлені рахунки за поставлену електричну енергію (а.с.а.с.70-93 т.1), а також рахунки на оплату пені, 3% річних та індексу інфляції (а.с.а.с.94-116 т.1), з доказами їх надсилання та отримання Відповідачем (а.с.а.с.117-170 т.1).

24. Матеріали справи містять акти приймання-передачі електричної енергії за вказаний період (а.с.а.с.38-61 т.1), які не були підписані Відповідачем, оскільки на думку останнього облік спожитої електричної енергії необхідно вести згідно фактичних показань приладів обліку, які обліковують її використання для технічних цілей, а саме: №0090057, №009266, №009264, №009066, МЗК - №018300, №018291, №018298, №018284, про що було зазначено в актах-претензіях (а.с.а.с.241-289 т.1). Між тим, Відповідач зазначав в актах-претензіях про можливість не застосовувати штрафних санкцій до врегулювання питання щодо різниці між загальнобудинковими приладами обліку №008688, №008690, №008683, №008443 та приладами обліку на технічні цілі, приладами обліку побутових споживачів.

25. Вказані рахунки за поставлену електричну енергію були оплачені Відповідачем частково в сумі 56624,03грн., що вбачається з наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень (а.с.а.с.62-69 т.1).

26. У матеріалах справи також містяться додатки №11 від 03.08.2009р. та від 05.08.2009р. (а.с.а.с.221, 222 т.1) до договору про постачання електричної енергії №19111 від 03.12.2008р., укладеного між Акціонерною компанією «Харківобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мобількомунсервіс» щодо житлового будинку за адресою: Харківська область, смт.Пісочин, вул. Кушнарьова Є.П., буд. 2-А, в яких відображено схеми підключення та розташування лічильників. З вказаних схем вбачається, що після загальнобудинкових трансформаторів (обладнані загальнобудинковими лічильниками) електроустановки (навантаження) місць загального користування та ліфтів підключені паралельно із навантаженням квартир мешканців цього будинку.

27. Вказані в п.п.18-26 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються

28. Враховуючи, що Відповідачем не в повному обсязі було сплачено за спожиту електричну енергію за спірний період січень 2019р., лютий 2019р., квітень 2019р. та з червня 2019р. по грудень 2020р. (тобто лише за частину періоду, відносно якого надані рахунки, перелічені в п.23 цієї постанови), Позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з останнього 15899,88грн. заборгованості за означений період за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., а також нарахованих на неї сум пені, 3% річних та інфляційної індексації (а.с.а.с.27-37 т.1).

29. Означена сума заборгованості визначена як різниця між нарахованим за спірний період розміром грошових зобов`язань Відповідача у сумі 72523,92грн. та здійсненими останнім платежами у загальному розмірі 56624,03грн. (п.25 цієї постанови) і являє собою вартістю електричної енергії, яка визначена в рахунках і актах приймання-передачі, складених Позивачем, обсяг якої вказується як споживання «населенням, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи».

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників, наданих у судовому засіданні на стадії апеляційного перегляду, така суму заборгованості була визначена за розміром споживання, встановленому шляхом віднімання від загального обсягу споживання електричної енергій за загальнобудинковим лічильниками №№ 008688, 008690, 08683 та 008443 обсягів споживання інших споживачів у будинку (зокрема, мешканців), відомості за відповідними комерційними засобами обліку про які матеріали справи не містять (єдиний акт фіксації показів, датований 30.04.2021р. (тобто за межами спірного періоду), підписаний лише електромонтером Люботинського РРЕ, доказів підтвердження відповідних повноважень якого не надано а.с.а.с.246-249 т.2).

При цьому, з рахунків також вбачається, що в структуру їх загальної суми окремими рядками Позивачем включена також вартість електричної енергії, спожитої на технічні цілі, обсяг якої визначений за лічильниками №№009057, 009266, 009264, 009066, 018300, 018291, 018298, 018284, статус комерційних у яких заперечуються Позивачем (останній визначає їх як розрахункові а.с.7 т.2)

30. Безпосередньо договір №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., який регламентує правовідносини між Позивачем та Відповідачем, не визначає комерційних засобів обліку, показання яких використовуються при виставленні рахунків. Такі комерційні лічильники у відповідності до п.1.2.4 ПРРЕЕ визначаються у додатку №3.1 до договору між Споживачем (Відповідачем) та Оператором системи розподілу (Акціонерним товариством «Харківобленерго» - Третя особа), який укладається відповідно до нового договору, наведеному у додатку №3 до ПРРЕЕ.

30.1. З наявних у справі документів вбачається, що запропонована Оператором СР версія додатку №3.1 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19215 від 01.01.2019р. (далі договір розподілу), Відповідачем була відхилена протоколом розбіжностей із запереченнями, зокрема, щодо використання у якості розрахункових (комерційних) загальнобудинкових лічильників (№008688, №008690, №008683 та №008443 які згадуються у схемах (а.с.а.с.221-224 т.1), що були додатками до договору про постачання електричної енергії №191П від 03.12.2008р. між Третьою особою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мобількомунсервіс» у відповідності до робочої документації на період будівництва (а.с.а.с.225-227 т.1).

30.2. Своєю чергою, Акціонерне товариство «Харківобленерго» своїм протоколом узгодження розбіжностей (а.с.а.с.49-55 т.2) відхилило позицію Споживача щодо використання в якості розрахункових лічильників №018284, №018291, №018300, №018298, №009266, №009057, №009006 та №009264, наполягаючи на використанні загальнобудинкових лічильників як комерційних. Однак, такий протокол узгодження було підписано лише Третьою особою. При цьому, представник останньої та Відповідач повідомили апеляційному суду, що у судовому порядку відповідні розбіжності щодо умов договору розподілу із визначення комерційних засобів обліку не вирішувалися.

30.3. Матеріали справи не містять доказів узгодження Відповідачем та Третьою особою в межах правовідносин між ними за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19215 від 01.01.2019р. відповідного додатку із переліком комерційних засобів обліку електричної енергії наявний в матеріалах справи додаток з переліком кодів точок комерційного обліку (а.с.229 т.2):

· стосується договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергій №747/19215 від 05.08.2016р. (який діяв у період, що передував розглядуваному спірному);

· не містить підпису Відповідача як Споживача;

· містить у собі ЕІС коди точок комерційного обліку, які відповідають (у співставленні із рахунками Позивача за спірний період) як загальнобудинковим лічильникам №008688, 008690, 008683 та 008443, так і лічильникам №№009057, 009266, 009264, 009066, 018300, 018291, 018298, 018284, що визначають обсяг споживання Відповідача, пов`язаний із завданням його статутної діяльності з забезпечення прав співвласників на володіння та користування спільним майном (а.с.267 т.2)

VІ. Оцінка апеляційного суду:

31. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

32. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з оплати вартості спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р. в сумі 15899,88грн. та застосованих наслідків невиконання (несвоєчасного виконання) відповідних грошових зобов`язань у вигляді стягнення нарахованих 3% річних, інфляційної індексації та пені.

Розглядувані правовідносини регламентуються, насамперед, загальними положеннями Господарського та Цивільного кодексів України та спеціальними приписами Закону України «Про ринок електричної енергії» і передбачених ним положеннями Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №311 від 14.03.2018р. (далі - ККОЕЕ) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р. (далі - ПРРЕЕ), чинними на дату виникнення спірних правовідносин.

33. Виходячи з встановлених апеляційним судом обставин (п. 29 цієї постанови), питання про наявність/відсутність відповідного грошового зобов`язання у Відповідача перед Позивачем перебуває у залежності від результатів з`ясування питання щодо визначення конкретних лічильників комерційними засобами обліку в межах правовідносин між Відповідачем та Третьою особою за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19215 від 01.01.2019р., адже за змістом п.4.3. ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів щодо обсягів електричної енергії надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому ККОЕЕ, функції якого у відповідності до п. 11 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (в редакції на момент виникнення розглядуваних правовідносин) виконуються ОСР (Третьою особою).

34. Відповідно до абз.2 п.2.1.3. ПРРЕЕ Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу. При цьому, у відповідності до п.5 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. обов`язок з оформлення паспорту точки розподілу як невід`ємної частини договору розподілу покладено саме на ОСР.

Наразі, матеріали справи не містять ані паспорту точок розподілу (який має бути додатком №2 до договору споживача про розподіл), ані додатку №3 «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип тощо)» до такого типового договору споживача про розподіл, узгодженого Третьої особою та Відповідачем, які б дозволяли підтвердити позицію Позивача і Третьої особи, що комерційними засобами обліку для визначення обсягу споживання Відповідача впродовж спірного періоду є саме загальнобудинкові лічильники №008688, 008690, 008683 та 008443, що зумовлює відхилення заперечень Позивача, приведених в п.7.1. цієї постанови.

34.1. Колегія апеляційного суду відмічає, що сама по собі процедура укладання договору споживача про розподіл з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України як договору приєднання, умови якого є однаковими для всіх споживачів, не призводить до автоматичної визначеності таких індивідуальних умов для кожного споживача, як точки розподілу та комерційні засоби обліку, які об`єктивно не можуть визначатися як єдині для всіх на відповідному сайті ОСР, що узгоджується із вимогами п.3.5. розділу V ККОЕЕ та унеможливлює і застосування правової позиції у нерелевантній за фактичними обставинами до розглядуваної справи, висловленої Верховним судом в постанові від 10.06.2020р. у справі №920/201/19.

34.2. Аналіз положень п.п.2, 4 і 6 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (в редакції, що діяла до 27.07.2019р.) дає підстави для висновку, що автоматична визначеність умов договору споживача з розподілу електричної енергії (зокрема, щодо точок розподілу та комерційних засобів обліку як наполягають Позивач та Третя особа, посилаючись на договір про постачання електричної енергії від 05.08.2016р.) стосувалась договорів споживача про розподіл електричної енергії, які мали бути укладені до 01.12.2018р., тоді як в розглядуваному випадку правовідносини між Відповідачем та Позивачем, а також між Відповідачем та Третьою особою ґрунтуються на відповідних договорах, які укладені 01.01.2019р. Це спростовує відповідні аргументи Третьої особи, приведені в п.9.3. цієї постанови.

34.3. Більш того, безпосередньо п.п. 2, 4 і 6 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. як такі не є ПРРЕЕ, у відповідності до яких згідно ч.5 ст.2 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначаються загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку тощо, а врегулюють лише певні організаційні питання перехідного етапу запровадження деяких аспектів нових умов ринку електроенергії. Наразі, ці положення також вказують саме на перевагу саме нормам чинного законодавства про енергетику у порівнянні із умовами договорів.

34.4. Приписи ч.ч.5-7 ст.181 Господарського кодексу України, застосування якої зумовлено обов`язковістю укладення відповідного договору розподілу між сторонами електричної енергії, як умови споживання електричної енергії, визначають обов`язок сторони, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору (тобто Третьою особою) передати неврегульовані розбіжності у 20-ти денний строк до суду, доказів здійснення чого не представлено (п.30.2. цієї постанови), що зумовлює відхилення заперечень Третьої особи, наведених в п.9.2. цієї постанови.

35. Наразі, питання визначення розташування лічильників, які повинні мати статус комерційних та покази яких повинні використовуватися у розрахунках за спожиту електричну енергію, достатньою мірою врегульовано діючи законодавством у сфері електроенергетики:

35.1. Згідно визначенні термінів, наведених в п.1.1.2. ПРРЕЕ,

· точка комерційного обліку - точка на комерційній межі розподілу електричної мережі або умовна точка, в якій відбувається зміна власника електричної енергії і до якої відносяться дані комерційного обліку електричної енергії, що використовуються для розрахунків на ринку електричної енергії. Наскільки це можливо, точка комерційного обліку повинна збігатися з точкою вимірювання;

· точка розподілу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається розподіл/передача електричної енергії між електроустановками суміжних учасників ринку.

35.2. У відповідності до абз.абз.1, 2 п. 1.2.4. ПРРЕЕ точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок і Оператор системи покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії.

35.3. З урахуванням визначених представниками учасників справи у судовому засіданні обставин (п.16 цієї постанови) постачання/розподілу електричної енергії споживачам-мешканцям будинку, в якому отворено ОСМД Відповідача, на підставі окремих/самостійних договорів з кожним зі споживачів і здійснення обліку такої електричної енергій за показами внутрішньоквартирних приладів обліку, що у повній мірі узгоджується із приписами ч.4 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Третя особа надає послуги з розподілу електричної енергії до точки входу у відповідні квартири, що узгоджується із приписами п.1.2.6. ПРРЕЕ тобто і після загальнобудинкових приладів обліку №008688, 008690, 008683 та 008443.

35.4. Теж саме стосується і електроустановок Відповідача як колективного побутового споживача в частині споживання електричної енергії на функціонування ліфтів, освітлення місць загального користування тощо, облік якої визначається показами лічильників №№009057, 009266, 009264, 009066, 018300, 018291, 018298, 018284, які і є загальними лічильниками для фіксування такого типу колективного побутового споживання у розумінні визначення терміну «колективний побутовий споживач», приведеному в п.62 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії». З цього приводу посилання Позивача на розрахунковий, але не комерційний статус таких лічильників, які були враховані місцевим судом, суперечить абз.59 і 74 п.1.1.2 ПРРЕЕ, на що обгрунтовано звернув увагу Скаржник.

35.5. Такі послуги Третьої особи з розподілу електричної енергії побутовим споживачам до «входу в квартиру»/електроустановок загальнобудинкового користування (технічні потреби ОСББ) у відповідності до п.1.2.6. ПРРЕЕ та витрати ОСР на забезпечення транспортування електричної енергії до електроустановок споживачів компенсуються за рахунок відповідних складових тарифу на послуги Позивача згідно п.1.4. Постанови НКРЕКП №1177 від 05.10.2018р. (з відповідними подальшими змінами).

36. Враховуючи паралельне підключення електроустановок побутових споживачів мешканців будинку та електроустановок Відповідача як колективного побутового споживача електричної енергії для потреб, визначених в п.35.4. цієї постанови), до кожної з яких Третя особа здійснює розподіл електричної енергії (п.26 цієї постанови), мешканці будинку не є субспоживачами Відповідача у розумінні, визначення терміну «субспоживач», наведеного в п.1.1.2. ПРРЕЕ, що також підтверджується наступним:

36.1. У відповідності до ч.ч.9, 10 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за відсутні доказів іншого (як у даній справі) внутрішньо будинкові мережі, які ведуть від входу в будинок після загальнобудинкових лічильників №008688, 008690, 008683 та 008443 і до точок підключення побутових споживачів мешканців квартир не перебувають у власності Відповідача

36.2. Стаття 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлює загальне правило про врегулювання відносин між учасниками ринку на підставі відповідних договорів між ними, однак ані з матеріалів справи, ані з пояснень учасників справи у судового засіданні на запитання апеляційного суду не вбачається укладанні між Третьої особою та Відповідачем договору про спільне використання технологічних мереж останнього як основного споживача для транспортування електричної енергії до мешканців будинку як субспоживачів (у розумінні визначення терміну, наведеного в абз.15 п.1.1.2. ПРРЕЕ в редакції від 26.06.2020р.), обов`язковість якого у випадку такого характеру правовідносин передбачається положеннями п.2.5. ПРРЕЕ.

37. Експлуатаційна відповідальність Відповідача за технічний стан внутрішньобудинкових мереж на ділянці до вхідних клем вузла обліку побутового споживача не передбачає своїм наслідком використання в розрахунках показів загальнобудинкових лічильників, які відображають і споживання індивідуальних побутових споживачів, що мають окремі комерційні засоби обліку, у спосіб, що покладає на Відповідача обов`язок з оплати споживання понад обсяги споживання на технічні потреби за лічильниками №№009057, 009266, 009264, 009066, 018300, 018291, 018298, 018284, адже це не сумісно із приписами п.п.8.2.5.-8.2.7.ПРЕЕЕ відносно застосування відповідальності за ймовірне безоблікове споживання електричної енергії, компенсації вартості якої у такому випадку безпідставно автоматично покладатиметься на Відповідача.

Своєю чергою, за відсутністю в матеріалах справи доказів існування споживання впродовж спірного періоду Відповідачем обсягів понад визначених за показами лічильників №№009057, 009266, 009264, 009066, 018300, 018291, 018298, 018284 (зокрема і через обставини, про які вказував Відповідач а.с.а.с259-262 т.1), примушування Відповідача в супереч ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України до сплати обсягів електричної енергії, визначеної розрахунковим шляхом як споживання «населенням, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи» (п.29 цієї постанови). При цьому, Позивачем не доведено нормативної визначеності методики розрахунку, внаслідок застосування якої були визначені відповідні грошові зобов`язання.

При цьому, ймовірність формування відповідних спірних обсягів споживання за рахунок відповідних втрат у загальнобудинкових трансформаторах (адже у рахунках та актах приймання-передачі електричної енергії, як зазначалося в п. 29 цієї постанови, спірні складові обсягів споживання таким чином не іменувалися) не створює підстав для віднесення таких витрат на рахунок Відповідача, адже такі трансформатори використовуються одночасно і для забезпечення індивідуальних побутових споживачів мешканців, чий тариф на універсальні послуги Позивача компенсує видатки Третьої особи з транспортування/розподілу електричної енергії аж до лічильника кожного такого побутового споживача (п.35.2., 35.3. цієї постанови).

38. Апеляційний суд також відмічає, що Відповідач як Споживач у своїх правовідносинах з Третьою особою, так само як і з Позивачем впродовж розглядуваного спірного періоду послідовно дотримувався підходу про застосування у якості комерційних засобів розрахунку лічильників №018284, №018291, №018300, №018298, №009266, №009057, №009006 та №009264 (а.с.а.с.38, 39, 41, 43, 46, 48, 228-258, 271-286 т.1) ствердження іншого Позивачем в запереченнях проти апеляційної скарги (наведено в п.7.2. цієї постанови) не підтверджується доказово.

З приводу посилання Позивача та Третьої особи на необхідність використання загальнобудинкових лічильників у якості комерційних через відповідне проектне рішення (а.с.а.с.225-227 т.1) станом на 2007р., колегія апеляційного суду відмічає, що згідно листа НКРЕП від 06.05.2014 за № 2654/26/47-14 незалежно від форми управління багатоквартирним житловим будинком (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив тощо), питання щодо постачання електричної енергії споживачам - власникам квартир (мешканцям) відповідних багатоквартирних житлових будинків має бути врегульоване за вибраною безпосередньо самими споживачами (власниками квартир) однією з двох можливих схем, а саме:

1) укладення між енергопостачальною компанією та власниками квартир (мешканцями) відповідного багатоквартирного житлового будинку договорів про користування електричною енергією згідно з Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 (зі змінами), та укладення згідно з Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (зі змінами), між енергопостачальною компанією та відповідним управителем багатоквартирного житлового будинку договору про постачання електричної енергії для електрозабезпечення технічних цілей (робота ліфтів, насосів) та освітлення дворів, східців і номерних знаків багатоквартирного житлового будинку. При цьому, управитель має забезпечити встановлення за власний рахунок розрахункового засобу (засобів) обліку електричної енергії з метою обліку та розрахунків за електричну енергію, що споживається для електрозабезпечення технічних цілей (робота ліфтів, насосів) та освітлення дворів, східців і номерних знаків багатоквартирного житлового будинку. У такому разі енергопостачальна компанія (електропередавальна організація) має право встановлювати за власний рахунок згідно з погодженою проектно-кошторисною документацією загальнобудинковий прилад обліку електричної енергії, який використовуватиметься енергопостачальною компанією як технічний прилад обліку для контролю за рівнем електроспоживання та виявлення понаднормативних втрат електричної енергії у внутрішньобудинкових електричних мережах відповідного багатоквартирного житлового будинку;

2) за відсутності технічної можливості проведення поквартирного обліку постачання електричної енергії для електрозабезпечення багатоквартирного житлового будинку здійснюється відповідно до вимог Розділу 12 Правил користування електричною енергією. У такому разі управитель має забезпечити встановлення розрахункового загальнобудинкового приладу обліку електричної енергії для розрахунків за загальний обсяг електричної енергії, спожитої "населеним пунктом". При цьому необхідно зауважити, що згідно з абзацом другим пункту 5 Правил користування електричною енергією для населення, у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири.

Доказів того, що у розглядуваному випадку проектне рішення (до моменту запровадження ПРРЕЕ) передбачало використання загальнобудинкових лічильників у якості комерційних для визначення обсягів споживання електричної енергії для технічних цілей ОСББ, а не технічних приладів обліку, так само, як і доказів неможливості здійснення поквартирного обліку постачання/розподілу електричної енергії матеріали справи не містять чи облаштування автоматичної системи комерційного обліку електричної енергії в багатоквартирному будинку (АСКОЕ) для одночасного використання поквартирного та загальнобудинкового обліку згідно листа НКРЕ від 25.10.2016 №11325/20.3/7-16

39. Помилковим апеляційний суд вважає й обґрунтування суду першої інстанції щодо стягнення вартості різниці між показами загальнобудинкових лічильників та лічильників, що обліковують витрати електричної енергії на ліфти та місця загального користування (комерційні за умови укладеного договору про розподіл), з посиланням на п.62 ч.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», адже Відповідач не є колективним побутовим споживачем щодо електричної енергії, спожитої мешканцями будинку (у тому числі - безобліково) як самостійними споживачами (за квартирними приладами обліку).

40. Апеляційній суд також погоджується з зауваженнями Скаржника щодо неприпустимості «дублювання» судом першої інстанції в ухваленому рішенні за Позивачем обставин постачання природного газу «На виконання умов Договору, Позивач за період січень 2019 року - грудень 2020 року передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 72523,92 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, що надані згідно додатку до цього позову…», які не мають ніякого відношення до спірних правовідносин, що у сукупності із ігноруванням інших істотних доводів Відповідача дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо відповідності розгляду справи місцевим судом передбаченим ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. гарантіям.

41. Судова колегія, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення заборгованості з оплати вартості спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії відповідно до актів приймання-передачі електричної енергії за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., виключивши з останніх вартість спожитої електричної енергії, визначену за допомогою загальнобудинкових лічильників (разом з ПДВ) як обсяг споживання «населенням, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи», дійшла висновку про обґрунтованість останніх на суму:

- за січень 2019р. 3329,76грн. (3425,52 95,76);

- за лютий 2019р. 3074,40грн. (3077,76 3,36);

- за квітень 2019р. 2128,56грн. (3129,84 1001,28);

- за червень 2019р. 1878,24грн. (2469,60 591,36);

- за липень 2019р. 1940,40грн. (1943,76 3,36);

- за серпень 2019р. 1911,84грн. (2844,24 932,40);

- за вересень 2019р. 1669,92грн. (2494,80 824,88);

- за жовтень 2019р. 2294,88грн. (3657,36 1362,48);

- за листопад 2019р. 3170,16грн. (3185,28 15,12);

- за грудень 2019р. 3398,64грн. (4186,56 787,92);

- за січень 2020р. 3358,32грн. (4211,76 853,44);

- за лютий 2020р. 3318,00грн. (3986,64 668,64);

- за березень 2020р. 3037,44грн. (4035,36 997,92);

- за квітень 2020р. 2108,40грн. (3002,16 893,76);

- за травень 2020р. 2091,60грн. (3047,52 955,92);

- за червень 2020р. 1970,64грн. (2662,80 692,16);

- за липень 2020р. 1873,20грн. (2637,60 764,40);

- за серпень 2020р. 1851,36грн. (2570,40 719,04);

- за вересень 2020р. 2254,56грн. (2565,36 310,80);

- за жовтень 2020р. 2824,08грн. (4280,64 1456,56);

- за листопад 2020р. 3499,44грн. (4436,88 937,44);

- за грудень 2020р. 3637,20грн. (4672,08 1034,88).

Всього на загальну суму 56621,04грн.

Своєю чергою, наявні в матеріалах справи платіжні доручення на суму 56624,03грн. свідчать про повну оплату Відповідачем спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р.

42. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що Відповідач у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України не вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати спожитої протягом січня 2019р. - грудня 2020р. електричної енергії за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р. у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

Означене зумовлює безпідставність задоволення місцевим судом позовних вимог про стягнення з Відповідача заявленої суми заборгованості та нарахованих на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені, як наслідків невиконання (несвоєчасного виконання) відповідного грошового зобов`язання у розумінні ст.625 Цивільного кодексу України.

43. Враховуючи викладені в п.п.33-42 означеної постанови міркування та неправильне застосуванням місцевим судом норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, встановленим обставинам справи та неповного з`ясування всіх обставин справи, судова колегія, керуючись п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. у справі №922/478/21 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача 18628,89грн. за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог, що зумовлює також задоволення апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» в повному обсязі.

44. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Позивача витрат зі сплати судового збору як за подання позовної заяви, так і за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», смт.Пісочин Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. (повний текст підписано 19.04.2021р.) у справі №922/478/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. (повний текст підписано 19.04.2021р.) у справі №922/478/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», смт. Пісочин Харківської області на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків 18628,89грн. за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р., у зв`язку з чим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. У задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м.Харків до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин», смт.Пісочин Харківської області про стягнення 19328,35грн. за договором №747/19215 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р. відмовити.

2. Судові витрати за подання позовної заяви віднести на рахунок Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків».

3. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021р. (повний текст підписано 19.04.2021р.) у справі №922/478/21 залишити без змін.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (ул. Плеханівська, 126, м.Харків, 61037, ідентифікаційний код 42206328) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вежа-Пісочин» (вул. Кушнарьова Є.П., буд. 2-А, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62418, ідентифікаційний код 40478512) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3405,00грн.

5. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 23.06.2021. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 29.06.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 29.06.2021р.