СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2021 р. Справа № 917/33/21

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:
Головуючий (суддя-доповідач): Судді: Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України м.Київ
на рішення господарського суду Полтавської області
від11.03.2021 року
у справі№917/33/21 (суддя Ціленко В.А.)
за позовом до відповідача: про Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України м.Київ Фізичної особи-підприємця Мазаратій Наталії Іванівни м.Полтава стягнення 156 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року до господарського суду Полтавської області звернулася Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, вул. Нижньоюрківська, 8-А, м.Київ (далі-Позивач) із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Мазаратій Наталії Іванівни м.Полтава (далі-Відповідач) про стягнення з Відповідача на користь Позивача 156 000,00 грн штрафу за поставку товару з порушенням вимог щодо його маркування.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 року у справі № 917/33/21, в якій просив скасувати спірне рішення та прийняти нове, яким в задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального права України, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зокрема, скаржник зазначає наступне:

- судом не взято до уваги, що Відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору №32/В33-2020 від 29.05.2020 року в частині неналежного маркування поставленого товару та порушення технічних вимог щодо граничної ваги транспортного пакування, що підтверджується актом №46 від 24.06.2020 року;

- заперечення Відповідача щодо доведення порушення вимог щодо маркування товару обмежується лише чотирьома одиницями є безпідставними, так як вони спростовуються умовами спірного договору та заявкою Позивача №78/5/7-1029 від 01.06.2020 року, де зазначено про необхідність поставки Відповідачем товару у загальній кількості 20 000 кг.;

- твердження Відповідача, щодо відповідності маркування товару вимогам ТУ У 46.38.029-95 Продукты из шпика свиного. Технические условия є безпідставними, так як з поданими Відповідачем разом з відзивом доказами маркування неможливо встановити до якої партії сала-шпик воно належить - через відсутність відомостей про дату виготовлення вказаного в ньому харчового продукту.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи та наведення практики вирішення аналогічних спорів судами першої та апеляційної інстанцій в інших регіонах.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26 квітня 2021 року у справі №917/33/21 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 року та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч. 10 ст. 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 12.05.2021 року від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Позивача, за змістом якого Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та прохав спірне рішення господарського суду від 11.03.2021 року у справі №917/33/21 залишити без змін.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

До апеляційної скарги Позивачем додані додаткові докази, а саме - копії видаткових накладних, актів відбору зразків, акти приймального контролю товару та протоколи лабораторних досліджень, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі Позивач вимагає долучити ці додаткові докази до матеріалів справи, мотивуючи неможливість вчасного подання їх до суду першої інстанції через проведення планової ревізії фінансової господарської діяльності Відповідача.

Ухвалою судової колегії від 25.06.2021 року в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено, оскільки ним не доведено поважність причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням суду в межах даної справи встановлені та сторонами не оспорюються наступні обставини:

- факт укладення між сторонами договору № 32/В33-2020 від 29.05.2020 року (далі-Договір), відповідно до умов якого Відповідач зобов`язалася у визначені строки поставити Позивачу рослинні та тваринні жири за кодом СРV за ДК 021:2015 - 15410000-5, а Позивач прийняти і оплатити товар;

- отримання Відповідачем 01.06.2020 року заявки Позивача про необхідність поставки товару за Договором у відповідній кількості на склад Позивача не пізніше 24.06.2020 року (а.с.55);

- повернення поставленого Відповідачем та неприйнятого Позивачем товару за двома накладними№ ФМ - 0019836, № ФМ - 0019837 від 24.06.2020 року товару загальною кількістю 20 000 кг через виявлення під час його огляду відсутності інформації про поживну цінність харчового продукту та порушення технічних вимог щодо максимальної допустимої ваги транспортного пакування (картонних ящиків);

- складання з приводу виявлених порушень під час огляду товару Позивачем за участю представника Відповідача акту від 24.06.2020 року за №46 (а.с.61).

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

Обставини подальшої заміни зазначеного спірного товару та виконання вимог Договору щодо обсягів та строків поставки товару сторонами не заперечується та не є предметом спору в межах даної справи.

Саме наявність порушення Відповідачем вимог Договору щодо маркування поставленого товару та максимальної ваги транспортних картонних ящиків стало підставою звернення Позивача до суду з позовною заявою про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 156 000,00 грн., виходячи з вартості всього повернутого 24.06.2020 товару.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що в Акті від 24.06.2020 року покупцем не визначено конкретної кількості товару, поставленого з порушеннями вимог маркування, стосовно якої кількості ящиків встановлено таке порушення, не підтверджено порушення вимог щодо маркування всього товару, поставленого згідно видаткових накладних № ФМ - 0019836, № ФМ - 0019837 від 24.06.2020 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд зазначав, що Відповідач не є виробником спірного поставленого товару 24.06.2020 року на підставі видаткових накладних № ФМ - 0019837 від 24.06.2020 року, ФМ - 0019876 від 24.06.2020 року сала-шпика, тому в силу вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, не може нести відповідальність за відсутність на маркуванні необхідної інформації про поживну цінність харчового продукту.

Судом також зазначено, що даний спір не може бути вирішений лише на підставі п. 8.4 Договору, на який посилається Позивач у якості підстави стягнення штрафу, оскільки вимогами п. 16 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 року № 2639 - VIII, п. 55 ст. 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 року відповідальність за правильне та повне маркування товару (харчового продукту) покладено на її виробника, яким Відповідач не є.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими з огляду на наступне.

Вимогами п.2.1 Договору передбачено, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, зокрема, ТУ У та Технічному опису (Додатку 2 до Договору); пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання; маркування товару повинно відповідати вимогам ЗУ "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 року № 2639 VIII (далі-Закон), п. 55 ст. 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 року.

Згідно з Технічним описом (а.с. 31), кожна вагова одиниця вагового або фасованого харчового продукту «Сало-шпик» - повинна мати маркування, відповідно до вищенаведеного Закону, повинна бути упакована у вакуумну упаковку, вагою від 1 до 3 кг, а вага транспортного пакування (картонні ящики) мають не перебільшувати масу нетто в 20 кг.

Змістом ч.1 ст.6 Закону передбачений перелік обов`язкової інформації про харчові продукти, до якого входить, зокрема, інформація про поживну цінність харчового продукту.

Вимогами ч.7 ст.5 Закону визначено, що у процесі обігу фасованих харчових продуктів оператори ринку харчових продуктів зобов`язані забезпечити, щоб інформація, зазначена в пунктах 1, 6, 7 і 8 частини першої статті 6 цього Закону, також зазначалася на зовнішній упаковці (контейнері), в якій фасовані харчові продукти перебувають в обігу.

За таких підстав висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до покладення на Відповідача відповідальності за порушення умов маркування зовнішньої упаковки поставленого за Договором харчового продукту товару Позивачу, що є кінцевим споживачем спростовується вищенаведеною вимогою Закону.

Підставою до стягнення відповідної суми штрафу Позивач визначає п.8.4.1 Договору, за змістом якого у разі поставки товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки або маркування, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 10% вартості товару, поставленого з порушенням таких вимог, факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки або маркування підтверджується актом про порушення умов Договору.

За змістом ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до наданого Позивачем акту від 24.06.2020 року за №46 (а.с.61-64), під час приймання товару було виявлено факт порушення маркування у вигляді відсутності інформації про поживну цінність продукту (в перерахунку на 100 гр. продукту), під час фактичного огляду товару було встановлено масу нетто на ящиках :20,8; 21,2; 21,6; 21,8; та більше кг.

За висновком акту комісія Позивача пропонувала не приймати на зберігання товар на продовольчий склад у зв`язку з порушенням умов маркування за Законом та Технічного опису до Договору.

Акт містить підпис представника Відповідача про складання акту в його присутності та отримання його примірнику.

В іншій частині акт містить констатацію факту про час, спосіб та кількість поставки товару за Договором, перелік наданих Відповідачем супровідних документів, але не містить інформації про спосіб та обсяг перевірки товару, зокрема, встановлену кількість товару, який не відповідає вимогам Закону або договору, крім посилання на конкретну невідповідність граничної маси нетто чотирьох транспортних ящиків. У якості додатка до акту доданий «один екземпляр транспортного пакування» (а.с.64).

На зазначену обставину звертав увагу Відповідач протягом розгляду справи по суті, заперечуючи факт невідповідності всього товару зазначеним вимогам, а факт повернення обох партій товару пояснював погодженням права Позивача відмовитися від всієї партії товару та вимагати її заміни через виявлення порушення маркування декількох одиниць товару.

Відповідно до вимог п.п.6.6,6.8, Договору, Позивач має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення, зокрема, невідповідності вимогам щодо маркування товару, після проведення контрольних заходів його представниками, а товар, доставлений Позивачу з порушенням вимог до маркування, або тари, або упаковки, вважається непоставленим, про що складається відповідний акт, у якому фіксується порушення.

Відповідне право Позивача відмовитися від усієї партії товару та вимагати її заміни кореспондується з вимогами ст. 686 ЦК України, за змістом якої якщо продавець передав покупцеві товар без тари та (або) упаковки чи в неналежних тарі та (або) упаковці, покупець має право вимагати від продавця передання товару у належних тарі та (або) упаковці або заміни неналежних тари та (або) упаковки, якщо інше не випливає із суті зобов`язання чи характеру товару, або пред`явити до нього інші вимоги, що випливають із передання товару неналежної якості.

Також вимогами Розділом 3 Договору передбачений порядок здійснення контролю за якістю поставленого товару, зокрема, шляхом комісійної перевірки поставленого на склад товару, відбору зразків проб, тощо.

Проте, оскільки увесь обсяг товару, доставлений на склад Позивача за наведеними накладними взагалі не був прийнятий Позивачем, а отже й не був поставленим, єдиним доказом обставин, що мають значення для вирішення даного спору, є зміст вищенаведеного акту від 24.06.2020 року.

За змістом акту вищенаведені порушення встановлено внаслідок огляду товару уповноваженими особами Позивача без зазначення обставин такого огляду та кількості оглянутого товару, зокрема, чи був товар перед цим вивантажений або оглядався безпосередньо в транспортному засобі, чи відбиралася певна кількість одиниць з кожної партії за кожною накладною або перевірялися обидві партії товару.

Разом з тим, в акті зазначено про невідповідність лише чотирьох одиниць транспортної упаковки товару, масою нетто 20,8; 21,2; 21,6 та 21,8 кг, а наступне зазначення про «та більше кг» має неконкретний характер, отже кількість такого товару не може бути ідентифікованою.

Оскільки між сторонами не має спору щодо неприйняття Позивачем обох партій товару та повернення їх Відповідачу, але є спір з приводу розміру штрафних санкцій, які за змістом п.8.4.1 Договору прямо залежать від вартості товару, що поставлений з порушенням вимог щодо тари, або маркування, або упаковки, судова колегія погоджується з доводами Відповідача про доведення актом встановленого порушення лише щодо вищенаведених одиниць товару, загальною масою нетто 85,4 кг з доставлених, але не прийнятих Позивачем 24.06.2020 року партій товару.

За таких підстав доведена Позивачем кількість товару, який намагався 24.06.2020 року поставити Відповідач за видатковими накладними № ФМ - 0019836, № ФМ - 0019837 та який був упакований та маркований з порушенням вимог Договору щодо граничної маси нетто транспортного пакування та необхідності зазначення поживної цінності, складає 85,4 кг, вартістю 6661,2 грн, а стягуваний 10% розмір штрафу на підставі п. 8.4.1 Договору складає 666,12 грн.

Іншу кількість та вартість товару, який був упакований та маркований з порушенням вимог Договору, що був доставлений Відповідачем 24.06.2020 , Позивачем не доведено, таких відомостей акт про порушення умов Договору не містить.

Доводи Позивача щодо тотожності визначень вартості поставленого з порушенням вимог маркування (пакування) товару та вартості повернутої через виявленого такого факту партії товару з метою покладення на Відповідача обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму штрафу в порядку п.8.4.1 Договору не відповідають змісту узгодженої сторонами норми Договору.

Також наведене в апеляційній скарзі трактування Позивачем акту №46 від 24.06.2020 року як фіксування встановлених порушень «на всьому транспортному пакуванні» не відповідає дійсному змісту акту, що міститься в матеріалах справи (а.с. 63).

Щодо наведеної Позивачем судової практики, то висновок судової колегії в даній справі базується на безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів в порядку ст.86 ГПК України, за змістом якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку судової колегії в межах даної справи.

За таких підстав рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 року у справі №917/33/21 підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 666,12 грн штрафу за порушення вимог щодо маркування поставленого товару, а також розподілу судових витрат, на підставі ст.277 ч.1 п.4 ГПК України через неправильне застосування норм матеріального права. В скасованій частині слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити, стягнувши зазначену суму з Відповідача на користь Позивача.

В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/33/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення за мотивами, викладеними в даній постанові.

На підставі вимог ст.129 ГПК України судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплаченого судового збору слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним та апеляційним вимогам, стягнувши з Відповідача на користь Позивача 10 грн та 15 грн відповідно.

Враховуючи викладене, ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021р. у справі №917/33/21 задовільнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 року у справі №917/33/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 666,12 грн штрафу за порушення вимог щодо маркування, а також розподілу судових витрат.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовільнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мазаратій Наталії Іванівни м.Полтава ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 666,12 грн штрафу та 10 грн судових витрат за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/33/21 залишити без змін за мотивами, викладеними в даній постанові.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мазаратій Наталії Іванівни м.Полтава ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 15 грн судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.06.2021

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай