ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/359/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Стефанів Марії Павлівни

до відповідача: Ліцею № 4 Івано-Франківської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 18135,00 грн.

Встановив: Фізична особа-підприємець Стефанів Марія Павлівна звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Ліцею № 4 Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 18135,00 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Господарський суд Івано-Франківської області прийняв позовну заяву ФОП Стефанів Марії Павлівни до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень (ухвала про відкриття провадження у справі від 26.04.2021).

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 05.05.2021; даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти від 04.03.2020.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

04.03.2020 між Загальноосвітньою школою I-III ступенів №4 Івано-Франківської міської ради (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Стефанів Марією Павлівною (учасник-переможець) було укладено Договір про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти № б/н (а.с. 7-10).

Зазначений вище Договір укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, підписи засвідчено печатками юридичних осіб, сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

Строк дії даного договору встановлений в розділі 10 Договору.

Згідно п. 10.1. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання.

25 лютого 2020 року загальноосвітня школа I-III ступенів №4 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області рішенням 37 сесії Івано-Франківської міської ради № 43-37 перейменована в Ліцей №4 Івано-Франківської міської ради, який є правонаступником останньої.

25.01.2021 між Ліцеєм №4 Івано-Франківської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Стефанів Марією Павлівною укладено додаткову угоду №4 до Договору №б/н від 04.03.2020 (а.с. 11).

Згідно п. 4 додаткової угоди остання набирає чинності з моменту її підписання і діє до 31.12.2021 року.

Пунктом 1.1 Договору №б/н від 04.03.2020 встановлено, що учасник-переможець зобов`язався впродовж 2020 року надати Замовнику послуги з організації гарячого харчування учнів, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

У відповідності до умов Договору, позивач надавав відповідачу послуги з організації гарячого харчування учнів; виконання позивачем договірних зобов`язань підтверджується наявними в матеріалах актами, а саме:

актом №1 від 11.02.2021 на суму 11895,00 грн;

актом №1А від 11.02.2021 на суму 6240,00 грн.

Відповідач прийняв надані позивачем послуги, підписав без жодних зауважень та скріпив печаткою акти наданих послуг (а.с.12-13).

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено факт надання позивачем послуг за період з 04.02.2021 по 11.02.2021 на суму 18135,00 грн.

Порядок здійснення оплати визначений у розділі 4 Договору.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили, що плата за надані послуги здійснюється з відтермінуванням платежу на 60 календарних днів з моменту подання Замовнику акта про надання послуг.

Проте, замовник прийняті на себе договірні зобов`язання щодо оплати за надані послуги згідно наявних в матеріалах справи актів наданих послуг не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 18135,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 12.04.2021, позивачем подано відповідачу претензію про сплату заборгованості за надані послуги по організації гарячого харчування учнів Ліцею №4 протягом 2021 року вих. №19 (вх. № 90) з вимогою у трьохденний строк перерахувати прострочену заборгованість в сумі 18135,00 грн. на поточний рахунок відповідача. Проте, вимога щодо сплати заборгованості залишена без задоволення у зв`язку із чим позивач звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області за захистом свого порушеного права.

Наявність неоплаченої вартості наданих послуг з організації гарячого харчування учнів згідно актів наданих послуг №1, №1/А за лютий 2021 в сумі 18135,00 грн. визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звіряння розрахунків від 13.04.2021 (а.с.14).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача в судовому порядку несплаченої вартості наданих послуг з організації гарячого харчування учнів в розмірі 18135,00 грн.

Спірні відносини регулюється нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (далі ГК - України).

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (статті 901, 903 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 стаття 193 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що позивачем доведено обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Натомість відповідачем не було подано жодних заперечень щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, як і не подано доказів щодо здійснення погашення заборгованості.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про задоволення позову ФОП Стефанів Марії Павлівни . Судові витрати.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Ліцею № 4 Івано-Франківської міської ради вул. Південний бульвар 24, м. Івано-Франківськ, 76010 (ідентифікаційний код 20558862) на користь Фізичної особи-підприємця Стефанів Марії Павлівни , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - заборгованість в сумі 18135,00 (вісімнадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.07.2021.

Суддя Л.М. Неверовська