ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" червня 2021 р. Справа №924/578/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за заявою Нетішинської міської ради Хмельницької області м. Нетішин Хмельницької області

до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" м. Нетішин

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники сторін:

від заявника: Шевченко Д.В. згідно ордеру серії ОД №529270 від 25.06.2021р., посвідчення №6824/10 від 05.09.2021р.,

від боржника: Оцабрика Д.П. керівник товариства, Нікіфоров М.Л. за посвідченням №212 від 13.01.2003р.

В підготовчому засіданні відповідно до ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява Нетішинської міської ради Хмельницької області м. Нетішин Хмельницької області до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" м. Нетішин про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС". Разом з заявою на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни від 07.06.2021р. про участь у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.06.2021р., заяву передано для розгляду судді Димбовському В.В.

Ухвалою суду від 11.06.2021р. прийнято заяву Нетішинської міської ради Хмельницької області про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" до розгляду; підготовче засідання по справі призначено на 11:00 год. 25.06.2021р.; зобов`язано ініціюючого кредитора надати суду: додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство (в разі наявності); зобов`язано боржника у відповідності до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства до дати проведення підготовчого засідання надати суду відзив на заяву кредитора.

24.06.2021р. на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого Рудого А.М. про участь у справі про банкрутство.

24.06.2021р. на адресу суду надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство (дата відправки згідно відтиску штампу відділення поштового зв`язку, фіскального чеку відділення поштового зв`язку та накладної - 24.06.2021р.). У відзиві ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" просило суд залишити без задоволення заяву кредитора, відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" та судові витрати віднести на кредитора.

У відзиві ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" зазначено, що у розрахунку заборгованості по оплаті орендної плати станом на 01.01.2021р. кредитором вказано, що податковий борг (орендна плата за землю) по земельним ділянкам, по яких подана податкова декларація з плати за землю (пункти 1-7 Розрахунку заборгованості) становить суму 1190410,69 грн. Заявлена сума кредиторських вимог у вигляді Податкового боргу визнається боржником як така, що заявлена безпідставно, а саме: заявлена неналежним кредитором, а тому не може бути визнана кредиторською вимогою заявника (Нетішинської міської ради). У зв`язку з наведеним ПАТ "УБ ХАЕС" повідомило, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2021р. по справі №560/293/2 задоволено позовні вимоги Державної податкової служби до ПАТ "УБ ХАЕС" про стягнення податкового боргу 1349390,56 грн. (в тому числі 952328,56 грн. податкового боргу по оренді землі згідно податкової декларації). Для забезпечення зобов`язань по сплаті податків у податковій заставі знаходиться виробнича будівля цеху пінобетону та будівля ремонтно-побутового цеху. Зазначає, що 23.06.2021р. на адресу ПАТ "УБ ХАЕС" надійшла копія позовної заяви від ГУ ДПС у Хмельницькій області про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Зміст позову свідчить про те, що ГУ ДПС у Хмельницькій області (належний кредитор) звертається до суду з проханням надати дозвіл погасити борг за рахунок майна, що було описане Актами від 07.10.2015р. та від 21.01.2019р.

ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство також зазначило, що у копії "Розрахунку заборгованості ПАТ "УБ ХАЕС" по оплаті орендної плати станом на 01.01.2021 року" кредитором вказано, що за використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів (пункти №№8-20 розрахунку) борг становить суму 5592020,14 грн. Проте, якщо додати суми боргу по вказаним пунктам №8-20, то загальна сума складатиме 5378665,53 грн. ПАТ "УБ ХАЕС" вважає, що зазначення кредитором у розрахунку суми боргу за використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів є передчасним з підстав недоведеності такого боргу та існування спірних питань щодо використання земельних ділянок.

У засіданні 25.06.2021р. представник заявника (кредитора) надав усні пояснення, наполягав на відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС".

Представник Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" у засіданні 25.06.2021р. заперечував проти відкриття провадження у справі про банкрутство. Також подав клопотання про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого Огулькової А.М. про участь у справі про банкрутство.

З матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство вбачається, що заявник визначив заборгованість у ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" перед Нетішинською міською радою по оплаті орендної плати по 7 діючим договорам в розмірі 1190410,69 грн. та по оплаті недоотриманої орендної плати по 13 договорам, строк дії яких закінчився, у розмірі 5592020,14 грн. Разом - 6782430,83 грн.

Договір від 17.05.2004р., який зазначено у заяві під №1 (земельна ділянка площею 0,0534 га) додатковою угодою від 14.08.2018р. продовжено на п`ять років.

Договір від 23.12.2004р., який зазначено у заяві під №2 (земельна ділянка площею 0,4979 га) додатковою угодою від 25.07.2016р. продовжено на п`ять років.

Договір від 11.01.2007р., який зазначено у заяві під №6 (земельна ділянка площею 0,0008 га) додатковою угодою від 21.01.2020р. продовжено до 16.01.2025р.

Договір від 11.01.2007р., який зазначено у заяві під №7 (земельна ділянка площею 0,0008 га) додатковою угодою від 21.01.2020р. продовжено до 16.01.2025р.

У заяві під №3 вказано договір №883, який укладено 19.10.2020р. (земельна ділянка площею 0,6291 га), тобто нарахована заявником заборгованість розрахована з 19.10.2020р.

Аналогічним чином, у заяві під №4 вказано договір №884, який укладено 19.10.2020р. (земельна ділянка площею 0,0359 га), тобто нарахована заявником заборгованість розрахована з 19.10.2020р.

У заяві під №5 вказано договір №885, який укладено 19.10.2020р. (земельна ділянка площею 3,1175 га), тобто нарахована заявником заборгованість розрахована з 19.10.2020р.

По діючим договорам (у заяві вказано №1-№7), по яким заявник заявив заборгованість в розмірі 1190410,69 грн., розрахунок здійснено, як зазначає заявник, станом на 01.01.2021р.

По договорам від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №8 (земельна ділянка площею 2,3096 га), від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №10 (земельна ділянка площею 3,2860 га), від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №11 (земельна ділянка площею 0,6022 га), від 21.11.2005р., який зазначено у заяві під №14 (земельна ділянка площею 0,2445 га), від 21.05.2005р., який зазначено у заяві під №15 (земельна ділянка площею 0,3987 га), від 02.02.2005р., який зазначено у заяві під №16 (земельна ділянка площею 0,7987 га), від 21.11.2005р., який зазначено у заяві під №17 (земельна ділянка площею 0,1027 га), від 11.10.2018р., який зазначено у заяві під №18 (земельна ділянка площею 0,0905 га), від 11.10.2018р., який зазначено у заяві під №19 (земельна ділянка площею 0,5957 га), від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №20 (земельна ділянка площею 0,1985 га), заявник вказав, що заборгованість є коштами недоотриманої орендної плати по вказаних договорах.

При цьому, заявник договір від 21.05.2005р., який зазначено у заяві під №15 (земельна ділянка площею 0,3987 га) не надав. У матеріалах справи наявний договір від 21.11.2005р. з такою ж площею земельної ділянки (0,3987 га), однак на договір від 21.11.2005р. заявник не посилається у заяві від 07.06.2021р.

По договору від 21.11.2005р., який зазначено у заяві під №12 (земельна ділянка площею 0,3760 га), по договору від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №13 (земельна ділянка площею 1,5646 га) та по договору від 21.11.2005р., який зазначено у заяві під №9 (земельна ділянка площею 0,6772 га) заявник вказав, що заборгованість є коштами недоотриманої орендної плати по вказаних договорах.

При цьому, заявник договір від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №13 (земельна ділянка площею 1,5646 га) не надав. У матеріалах справи наявний договір від 03.12.2010р. з такою ж площею земельної ділянки (1,5646 га), однак на договір від 03.12.2010р. заявник не посилається у заяві від 07.06.2021р.

21.04.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018р. №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019р. (далі - КУзПБ).

Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

При цьому, якщо Кодексом підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство прямо не визначені та з`ясовуються судом шляхом встановлення, на підставі доказів у справі, заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, визначених Законом (прямих або непрямих, загальних або спеціальних, тимчасових або не обмежених в часі, умовних або безумовних), то підстави для відмови у відкритті провадження прямо визначені в частині шостій статті 39 КУзПБ.

Так, відповідно до частини шостої статті 39 Кодексу господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Наведені підстави належать до прямих, загальних, безумовних та не обмежених в часі заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи, оскільки застосовуються без урахування будь-яких особливостей - безумовно - в силу прямої норми Закону, незалежно від суб`єкта звернення із відповідною заявою та організаційної форми суб`єкта - боржника, підстав виникнення, складу, періоду виникнення вимог до боржника тощо.

Водночас до прямих, однак не загальних заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, можуть належати підстави, які також прямо визначені законом, однак застосовуються залежно від суб`єкта звернення, від суб`єкта банкрутства, від умов/підстав/обмежень, за яких ці заборони застосовуються, та можуть мати тимчасовий характер.

До однієї із таких заборон, що прямо встановлена Кодексом, однак є умовною та тимчасовою, є заборона на відкриття провадження у справі про банкрутство, застосування якої зумовлено карантином, встановленим тимчасово Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19.

Порядок та умови застосування цієї заборони визначені пунктом 1-2 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ, відповідно до яких установлено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, та протягом 90 днів з дня скасування карантину не допускається відкриття проваджень у справах про банкрутство боржників - юридичних осіб за заявою кредиторів за вимогами до боржника, що виникли з 12 березня 2020 року.

Наведені обмеження були запроваджені згідно зі змінами, внесеними в Кодекс Законом України "Про внесення зміни до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19" від 18.06.2020 №728-IX, що набрав чинності з 17.10.2020 (далі - Закон №728-IX).

Щодо порядку застосування цих положень в часі та щодо поширення цього Закону на правовідносини, які стали підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, та на правовідносини з відкриття провадження у справі про банкрутство, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, Суд зазначає про таке.

У вирішенні цього питання Суд звертається до нормативного врегулювання порядку дії закону в часі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом цієї норми під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишався таким на момент вчинення процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже Основним Законом закріплений принцип незворотності дії закону у часі.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 06.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Водночас, в пункті першому резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Такого висновку Конституційний Суд дійшов, мотивувавши цей висновок в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 09.02.1999 №1-рп/99.

Натомість в пункті 3 мотивувальної частини цього рішення Конституційний Суд вказав, що наведений висновок не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

У зв`язку з викладеним пряма вказівка у нормах пункту 1-2 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ і Закону №728-IX (яким були внесені відповідні зміни до Кодексу), на недопущення відкриття проваджень у справах про банкрутство боржників - юридичних осіб за заявою кредиторів за вимогами до боржника, які виникли з 12 березня 2020 року, є окремим застереженням стосовно порядку та календарного періоду застосування цієї норми та стосовно поширення цієї норми на правовідносини в часі.

А тому набрання чинності з 17.10.2020 вказаними змінами в Кодекс (пункт 1-2 Прикінцевих та Перехідних положень) згідно із Законом №728-IX не обмежує застосування відповідних положень КУзПБ і Закону №728-IX та не обмежує їх поширення на матеріально-правові відносини та процесуальні правовідносини з відкриття провадження у справі про банкрутство, що виникли до набрання чинності з 17.10.2020 цими змінами, однак з 12.03.2020.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021р. по справі №911/2766/20.

За таких обставин, судом встановлено, що нарахування коштів як недоотриманої орендної плати по договорах, строк дії яких закінчився (у заяві вказано №8-№20) та нарахування по діючих договорах (у заяві вказано №1-№7) здійснені заявником по 01.01.2021р., тобто, в тому числі, в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19.

Таким чином, в порушення пункту 1-2 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ, заявник здійснив нарахування заборгованості, що виникла, в тому числі, в період з 12.03.2020р. по 01.01.2021р.

Положення статті 1 КУзПБ визначають, що:

- неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;

- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до частини першої статті 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 34 КУПБ встановлено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити відомості, передбачені частиною 1 статті 34 Кодексу, зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Водночас, можливість боржнику подати відзив на заяву про відкриття провадження у справі та викласти свої заперечення щодо вимог заявника (заявників) надана положеннями статті 36 КУзПБ, а з урахуванням положень статей 74, 76 - 77 ГПК України, до такого відзиву також повинні бути додані докази, які підтверджують викладені у відзиві доводи та заперечення.

Отже, системний аналіз зазначених положень КУзПБ дає підстави для висновку про те, що на кредитора, з урахуванням положень статей 74, 76 - 77 ГПК України, покладено обов`язок надати докази на підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, а на боржника покладено обов`язок надати суду докази, які спростовують або підтверджують вимоги заявника.

При цьому, господарський суд в підготовчому засіданні надає оцінку на предмет доведеності та існування підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, та, відповідно, існування/відсутності перешкод для подальшого руху у справі про банкрутство.

Положення частин першої - п`ятої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак і про відсутність спору між сторонами про право.

При цьому, у суду під час проведення підготовчого засідання відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27.01.2021р. у справі №910/14647/19, від 16.09.2020р. у справі №911/593/20.

У разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених КУзПБ для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.06.2020р. у справі №905/2030/19.

З огляду на викладене, суд зауважує, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство у відповідності до частини шостої статті 39 КУзПБ, згідно із якою підставою для відмови у відкритті провадження у справі є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Аналогічна правова позиція щодо необхідних передумов для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника наведена у постанові Верховного Суду від 16.06.2021р. по справі №910/6210/20.

По договору від 21.11.2005р., який зазначено у заяві під №12 (земельна ділянка площею 0,3760 га) та по договору від 03.02.2011р., який зазначено у заяві під №13 (земельна ділянка площею 1,5646 га) заявник вказав, що ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" виконало постанову Північно-західного апеляційного господарського суду по справі від 12.03.2019р. та рішення Господарського суду Хмельницької області по справі №924/1269/19 від 12.05.2020р., сплативши заборгованість в рахунок міської ради. По договору від 21.11.2005р., який зазначено у заяві під №9 (земельна ділянка площею 0,6772 га) заявник вказав про наявність судового рішення від 21.10.2019р. (номер справи в заяві не вказано).

З поданої боржником інформації у підготовчому засіданні вбачається, що всі рішення, додані до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, виконані. Не виконаним є рішення від 29.04.2021р. по справі №924/196/21, яке не набрало законної сили.

Заявником зазначена інформація у підготовчому засіданні не заперечувалась.

З врахуванням поданих Нетішинською міською радою та ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" доказів та позицій сторін, суд приходить до висновку, що на дату розгляду заяви про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" відсутні рішення, які набрали законної сили та не виконані боржником.

Судом в господарській справі №924/196/21 розглядається спір про стягнення Нетішинською міською радою з ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" безпідставно збережених коштів по договору від 03.02.2011р. (земельна ділянка площею 0,1985 га) за період з 01.03.2018р. по 01.03.2021р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021р. у справі №924/196/21 задоволено позов Нетішинської міської ради до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" про стягнення 72485,75 грн. безпідставно збережених коштів.

Однак, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі №924/196/21, поновлено строк на оскарження рішення господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021р. у справі №924/196/21 та зупинено дію рішення.

Вказаний спір безпосередньо впливає на вирішення питання щодо дійсного розміру заборгованості перед кредитором, на підставі якої заявник подав заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС", що підтверджує спірність таких вимог, і, як наслідок, також є перешкодою для відкриття справи про банкрутство.

Як вже зазначалось, заявник вказує про наявність заборгованості у ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" перед Нетішинською міською радою по оплаті орендної плати по 7 діючим договорам в розмірі 1190410,69 грн. станом на 01.01.2021р. та по оплаті недоотриманої орендної плати по 13 договорам, строк дії яких закінчився, у розмірі 5592020,14 грн. станом на 01.01.2021р.

Однак, відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020р. у справі №911/593/20.

ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" у відзиві зазначило, що борг у розмірі 1190410,69 грн. існує перед Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, однак не перед заявником. Щодо інших нарахувань - вказав, що борг не визнається боржником, оскільки договірних відносин не існує, відсутні докази використання землі у вказаний період, тобто грошові зобов`язання відсутні.

Наявність податкового боргу перед Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області в розмірі 1349390,56 грн. підтверджується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2021р. по справі №560/293/21.

В свою чергу, згідно поданого розрахунку, кредитор ототожнює заборгованість з орендної плати із податковим боргом, зазначене також свідчить про спірний характер вимог кредитора до боржника.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, відзив ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" на заяву про порушення справи про банкрутство, встановив, що по тринадцяти договорам відсутні договірні відносини і заборгованість заперечується заявником, по семи договорам договірні відносини тривають і наявність заборгованості по них також заперечується боржником, в свою чергу кредитором не обґрунтовано неможливість вирішення спорів по вказаних вище договорах у позовному провадженні, а тому вказані вимоги не носять безспірного характеру.

Згідно з приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

З огляду на вищевказане, враховуючи наявність законодавчого обмеження та заборону на даний час відкриття проваджень у справах про банкрутство боржників - юридичних осіб за заявою кредиторів за вимогами до боржника, що виникли після 12.03.2020р. та в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, а також, враховуючи, що грошові вимоги кредитора носять спірний характер, суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" за заявою Нетішинської міської ради Хмельницької області.

Крім того, зважаючи на встановлені судом обставини щодо відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС", суд залишає без розгляду заяви арбітражних керуючих Огулькової Анни Миколаївни від 07.06.2021р. та ОСОБА_1 від 24.06.2021р. про участь у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС".

Керуючись статями 2, 35-36, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, п. 1-2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" за заявою Нетішинської міської ради Хмельницької області.

Залишити без розгляду заяви арбітражних керуючих Огулькової Анни Миколаївни від 07.06.2021р. та ОСОБА_1 від 24.06.2021р. про участь у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС".

Дану ухвалу направити: кредитору, боржнику, ДВС за місцезнаходженням боржника, Міністерству енергетики та вугільної промисловості України, Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", державному реєстратору за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, арбітражному керуючому Огульковій А.М. та арбітражному керуючому Рудому А.М.

Ухвала підписана 25.06.2021р., набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 30.06.2021р.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 9 прим.:

1 - до справи;

2 заявнику (кредитору) Нетішинська міська рада Хмельницької області (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1);

3 - боржнику ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Ринкова, 5);

4 - арбітражному керуючому Огульковій Анні Миколаївні (01014, м. Київ, вул. Мічуріна 54, приміщення 1, оф. 116);

5 - Нетішинський міський відділ державної виконавчої служби (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, просп. Незалежності, буд. 31);

6 - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (м. Київ, вул. Хрещатик, 30);

7 - ДП НАЕК "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3);

8, 9 - державному реєстратору (м.Нетішин, просп. Курчатова, 1/1; 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1).

Всім рекомендованим з повідомленням про вручення.