УХВАЛА

23 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 920/1202/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 (колегія суддів: Дикунська С. Я., Станік С. Р., Тарасенко К. В.) і рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 (суддя Соп`яненко О.Ю.) у справі

за позовом заступника військового прокурора Сумського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі 1. Міністерства оборони України, 2. Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Инеко", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумська Девелоперська Компанія" про зобов`язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 Квартирно - експлуатаційний відділ міста Суми звернувся з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021, повний текст якої підписаний 06.04.2021, і рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.

Касаційна скарга не відповідала вимогам статей 288, 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з чим ухвалою від 21.05.2021 її залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: скаржник мав вказати яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акта, і в першу чергу кодексу чи закону) неправильно застосовано або порушено судами попередніх інстанцій, у чому полягає саме неправильне застосування або порушення цієї норми права, і який саме з чотирьох наведених випадків, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, наявний щодо цієї норми права в даному випадку, та надати до Верховного Суду мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Дана ухвала була направлена скаржнику 21.05.2021, на виконання якої він 31.05.2021 направив до суду документи на усунення недоліків, які були передані головуючому 03.06.2021.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 30.03.2021, а її повний текст підписаний 06.04.2021. Тому останній день строку, встановлений для її оскарження в касаційному порядку, припадав на 26.04.2021.

Проте, касаційну скаргу на зазначену постанову скаржником подано 06.05.2021, про що свідчить відмітка Укрпошти на конверті, тобто ним пропущений строк, встановлений статті 288 ГПК України, для подання касаційної скарги.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватися всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії" (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, § 25, Серія А N 11; "Пелевін проти України (Pelevin v Ukraine)" від 20.05.2010, № 24402/02, § 27). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення у справі "Мельник проти України" (Melnik v. Ukraine) від 28.03.2006, §§ 22 - 23, рішення у справі "Мушта проти України" (Mushta v. Ukraine) від 18.11.2010, §§ 37-38).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Пелевін проти України (Pelevin v Ukraine)" від 20.05.2010).

Скаржник на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження послався на такі обставини.

30.03.2021 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, а її повний текст складений 06.04.2021.

Квартирно - експлуатаційний відділ міста Суми ознайомився з повним текстом постанови лише 19.04.2021 після його отримання (вх. № 938), тому касаційну скаргу направив 06.05.2021. Поряд з цим стверджує про відсутність у нього можливості раніше ознайомитися з повним текстом постанови, який надійшов до поштового відділення 15.04.2021, унаслідок незалежних від нього обставин, такі як перебування Сумської області та м. Суми в період 24.03.2021 до 08.05.2021 у "червоній" карантинній зоні, і встановлення для працівників скаржника карантинного графіка роботи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені заявником причини на предмет їх поважності, дійшла висновку, що такі причини є неповажними, оскільки оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції була отримана скаржником 15.04.2021, що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному порталі Укрпошти за ШКІ № 689 і зазначеною на копії конверта суду апеляційної інстанції.

Доказів, які би підтверджували помилковість у даті вручення копії судового рішення від 30.03.2021 за ШКІ № 689, зазначеному на конверті (як-то довідка Укрпошти, акт, розписка тощо), до матеріалів заяви про усунення недоліків не надано.

При цьому суд звертає увагу на те, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обрахування процесуальних строків для звернення з касаційною скаргою саме з моменту реєстрації співробітником з ведення діловодства у журналі вхідної кореспонденції та прийняття до виконання юрисконсультом такої кореспонденції, чи в будь - який інший спосіб, установлений в установі, підприємстві чи організації, оскаржуваного процесуального документа виконавцем (працівником) у межах установи, організації, підприємства тощо. Встановлений внутрішній порядок розподілу/руху документації не може впливати на обчислення процесуальних строків.

Копія повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 з власним вхідним номером скаржника № 938 від 19.04.2021 не дає підстав вважати, що з моменту проставлення вхідної відмітки починається відлік процесуального строку передбаченого процесуальним законодавством з огляду на те, що така відмітка проставляється власноруч скаржником, який є зацікавленою особою, а не незалежним органом.

З огляду на докази отримання повного тексту оскаржуваної постанови 15.04.2021, колегією суддів відхиляються доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у зв`язку з перебуванням Сумської області та м. Сум у "червоній" карантинній зоні та відповідних змін у графіку роботи співробітників скаржника, тоді як інших доводів ним не наведено та відповідних доказів не надано.

Указані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника, зважаючи на наявність доказів отримання ним повного тексту постанови 15.04.2021, тому пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при такому зверненні .

Суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи з поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну не вбачається.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку.

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення, про яке він був обізнаний, та вимогу поновити відповідний пропущений строк.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 920/1202/19.

Відповідно до положень частини шостої статті 293 ГПК України копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 920/1202/19.

2.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 і рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 920/1202/19.

3. Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Суми повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (у тому числі платіжне доручення від 29.04.2021 № 117 на суму 4 204,00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич