ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Харків Справа № 913/227/21

Провадження №17/913/227/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного письмового провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум», м. Львів,

до Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації, смт. Марківка Луганська область,

про стягнення вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 17986,13 грн,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум» (далі- позивач) звернулось з позовом до Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач) про стягнення вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 17986,13 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10002,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем з 01.12.2020 по 31.12.2020 було спожито природний газ об`ємом 2398,15 куб.м. на загальну суму 17986,13 грн, який належав Товариству з обмеженою відповідальністю «Кастум» без правових підстав.

Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження у справі №913/227/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Згідно з ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.04.2021 місцезнаходження юридичної особи відповідача - Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації є: вул. Центральна, 18, смт. Марківка, Луганська область, 92400 (а.с.55).

Ухвалу про відкриття провадження у справі суду від 26.04.2021 відповідач отримав 29.04.2021, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.59).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов із викладенням власної правової позиції та будь-яких заяв або клопотань до матеріалів справи не надав.

З огляду на вищевказане, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум», ЕІС код 56Х30Q, здійснює свою діяльність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №993 від 03.08.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу».

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум», як Постачальником (далі - позивач) та Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації, як Споживачем (далі - відповідач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 02.03.2020 №1 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язався протягом строку дії даного Договору передавати Споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (Природний газ)», включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (надалі - Газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а Споживач зобов`язався приймати та оплачувати Газ на умовах даного Договору.

Згідно з п.3.1 Договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Ціна Газу становить 7500,00 грн за 1000 куб.м, з ПДВ (п.3.2 Договору).

У п. 3.6 Договору сторони визначили, що загальна сума Договору складає 1125000,00 грн, з ПДВ.

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 09.00 години першого дня місяця до 09.00 години першого дня наступного місяця включно.

Сторони у п.4.2 Договору встановили, що оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додаткового заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п.п.4.2.1);

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.п.4.2.2).

Споживач протягом двох днів з дати одержання актів приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.10.3 Договору).

За правилами п.2.10.4 Договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

За умовами п.11.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін та, відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.02.2020 по 31.04.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

За твердженням позивача після закінчення строку дії Договору відповідач в період з 01.12.2020 по 31.12.2020 здійснив несанкціонований відбір природного газу з ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум».

Так, відповідно до даних з офіційної інформаційної платформи Оператора ГТС постачальником природного газу споживачу - відділу освіти Марківської районної державної адміністрації на період з 01.12.2020 по 31.12.2020 був закріплений постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум». Сумарний обсяг спожитого природного газу із ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» за відповідний період становить 2398,15 куб.м. (а.с.24).

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 05.04.2021 №05/04/01 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 17986,13 грн. Додатком до цієї претензії були Акт здачі-приймання №РН-0001539 за природний газ у грудні 2020 року, акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2021, які підписані тільки позивачем, та копія даних з офіційної інформаційної платформи Оператора ГТС України за період з 01.12.2020 по 04.12.2020 (а.с.17-20).

Факт надіслання претензії підтверджується копіями фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» №831 та опису вкладення до цінного листа (а.с.21-23).

Відповідач відповіді на вказану претензію не надав, Акти не підписав та не відшкодував вартість безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 17986,13 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що крім обсягу природного газу зазначеного у Договорі постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 02.03.2020 №1, у грудні 2020 року відбулося фактичне споживання природного газу відповідачем в обсязі 2398,15 куб.м поза межами договірних відносин, у зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 17986,13 грн.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

Відповідно до приписів абз.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Частиною другою ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» визначені обов`язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум», як Постачальником (далі - позивач) та Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації, як Споживачем (далі - відповідач) був укладений Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 02.03.2020 №1 (далі - Договір).

За умовами п.11.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін та, відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.02.2020 по 31.04.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Сторони у п. 11.3 Договору встановили, що дія договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі природного газу на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього договору, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Однак, як свідчать матеріали справи, доказів для застосування цього пункту договору у справі немає, тому Договір № 1 на постачання природного газу закінчив свою дію 31.04.2020.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не мав договірних відносин з позивачем, але здійснив відібрання газу в обсязі 2398,15 куб.м., мова йде про набуття відповідачем майна без достатньої правової підстави.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України (глава 83) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

При цьому, не має правового значення, наслідком поведінки набувача чи потерпілого стала зазначена зміна майнового стану цих осіб.

Згідно з даними офіційної платформи оператора ГТС Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації ЕІС код: 56ХS000023Y1G00Q, у грудні 2020 року, було здійснено відбір 2938,15 куб.м. природного газу ТОВ «Кастум» ЕІС код: 56Х30Q, що підтверджується скріншотом даних офіційної платформи оператора ГТС за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 (а.с.24).

Главою 83 Цивільного кодексу України врегульовано два види позадоговірних зобов`язань:

1) зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного набуття майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого);

2) зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого).

Зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути з її володіння (відповідач за спірний період з 01.12.2020 по 31.12.2020 набув природний газ у обсязі 2938,15 куб.м.);

- набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майн іншою особою (відповідач здійснив відбір (споживання) природного газу з газотранспортної системи, тобто з ресурсу позивача);

- відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (відповідач, незважаючи на відсутність у нього договору та будь-яких підстав для відбору з газотранспортної системи з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» здійснив у грудні 2020 року відбір природного газу в обсязі 2938,15 куб.м.).

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Водночас, природній газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернута.

Згідно із ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З урахуванням положень абз.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», а також того, що поставка позивачем природного газу відповідачу в грудні 2020 року відбулася поза межами договірних відносин, суд вважає необхідним застосування приписів ч.2 ст.1213 ЦК України.

Щодо визначення вартості поставленого природного газу, а саме ціни котра має враховуватися при визначенні вартості всього поставленого газу суд бере до уваги таке.

Споживання газу відбувалося в грудні 2020 року разом з тим позивач звернувся до суду 19.04.2021, що підтверджується печаткою поштового відділення на описі вкладення до цінного листа.

Таким чином приймаючи до уваги положення ч.2 ст.1213 ЦК України щодо визначення вартості майна на момент розгляду справи судом, при розрахунку вартості поставленого природного газу можна виходити з ціни встановленої згідно прейскуранту цін АТ «НАК «Нафтогаз України» на момент звернення до суду з позовом.

Зазначена правова позиція щодо застосування у подібних правовідносинах прейскуранту цін НАК «Нафтогаз України» викладена в постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №906/567/18.

Судом встановлено, що ціна придбання газу за 1000 куб. м. за газову добу 19.04.2021 складає 9441,82 грн з ПДВ, яка опублікована на офіційному сайті Газопостачальної компанії «Нафтогаз» (https://naftogaztrading.com.ua/news/cina-gazu).

Разом з тим, позивач визначив ціну безпідставно відібраного відповідачем газу на підставі п.3.2 Договору, в якому визначено, що ціна газу становить 7500,00 грн за 1000 куб.м, з ПДВ (п.3.2 Договору).

Суд враховує, що заявлена позивачем ціна є меншою, ніж ціна газу, яка встановлена згідно з прейскурантом цін АТ «НАК «Нафтогаз України» на момент звернення до суду з позовом. Разом з тим, заявлення до стягнення меншої суми є правом позивача, тому суд враховує ціну, визначену позивачем, згідно з якою вартість безпідставно відібраного відповідачем природного газу в обсязі 2398,15 куб.м. становить 17986,13 грн (2398,15 куб.м.* 7500,00 грн).

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач станом на час звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи перерахував позивачу вартість безпідставно спожитого газу у грудні 2020 року в сумі 17986,13 грн.

Сума безпідставно спожитого газу підтверджується належними доказами, є обґрунтованою, такою, що не спростована відповідачем, а тому підлягає до стягнення в повному обсязі.

У зв`язку з зазначеним, позов підлягає задоволенню в повному обсязі з віднесенням судових витрат, відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача.

Крім того, у прохальній частині позову позивач просить суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу надану юрисконсультом Кордишем Юрієм Ігоровичем в сумі 10002,00 грн, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи.

В обґрунтування такої вимоги позивач подав копії наказу №1 від 03.01.2018 директора ТОВ «Кастум» про призначення ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта, посадової інструкції юрисконсульта, трудового контракту від 03.01.2018 №1/01, довіреності №06/01/01 від 06.01.2021 на представництво ОСОБА_1 інтересів позивача.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.2 ст.16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Із урахуванням наведеного, розподілу підлягають тільки судові витрати сторін, які пов`язані з правничою допомогою саме адвоката, а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває з позивачем у трудових відносинах - займає посаду юрисконсульта ТОВ «Кастум», а всі надані ним послуги належать до посадових обов`язків юрисконсульта товариства.

З урахуванням означеного заявлені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи, не є витратами на правничу допомогу адвоката і не підлягають задоволенню.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 9 ст.165, ст.ст. 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації (вул. Центральна, 18, смт. Марківка, Луганська область, 92400, ідентифікаційний код 02142052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» (проспект Чорновола, 63, м. Львів, 79019, ідентифікаційний код 41087491) вартість безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 17986,13 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 гривень.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2021.

Суддя О.С. Фонова