ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Справа№ 910/16176/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 08.06.2021

розглянувши матеріали апеляційних скарг Державного підприємства «Гарантований покупець» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 02.12.2020 року (повний текст рішення складено 15.01.2021)

у справі № 910/16176/20 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго» (далі - ТОВ «Ресурсенерго», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - ДП «Гарантований покупець», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 153 577, 61 грн за договором № 11702/01 від 27.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором № 11702/01 від 27.11.2015 року (далі - договір), зокрема, у порушення умов вищезазначеного договору відповідач своєчасно не здійснив свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів за передану електричну енергію, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року у справі № 910/16176/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго» пеню у розмірі 16 684, 56 грн, штраф у розмірі 2 629, 70 грн та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки сторонами у договорі та додатковій угоді № 102/01 до договору від 27.11.2015 року № 11702/01 (далі - додаткова угода) передбачена відповідальність ДП «Гарантований покупець» за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань, останній повинен сплатити на користь позивача штрафні санкції, однак, лише за лютий 2020 року, оскільки основна заборгованість за даний період підтверджена та розрахунок штрафних санкцій є арифметично правильним, таким, що відповідає умовам договору та вимогам законодавства. За період з березня 2020 року по липень 2020 року штрафні санкції не підлягають сплаті, оскільки на даний час розмір заборгованості є непідтвердженим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, ДП «Гарантований покупець» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 у частині стягнення пені у розмірі 16 684,56 грн, штрафу у розмірі 2 629,70 грн та судового збору у розмірі 2 102,00 грн та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не здійснив об`єктивну оцінку доказів у їх сукупності, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Водночас, не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «Ресурсекоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року у справі № 910/16176/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Ресурсекоенерго» до ДП «Гарантований покупець» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 153 577,61 грн за договором № 11702/01 від 27.11.2015 року задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права, судом не з`ясовано обставини що мають значення для справи, висновки суду, викладені у рішенні не відповідають встановленим обставинам справи, а тому вказане рішення підлягає скасуванню з підстав, визначених статтею 277 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 апеляційна скарга ТОВ «Ресурсекоенерго» на рішення Господарського суду міста Києві від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2020 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16176/20 за апеляційною скаргою ТОВ «Ресурсекоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 року апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києві від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 клопотання ДП «Гарантований покупець» про відстрочення сплати судового збору відхилено, залишено без руху апеляційну скаргу та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Ресурсекоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 03.02.2021 від ДП «Гарантований покупець» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, сформовано колегію суддів для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Ресурсекоенерго» у складі: головуючий судді: Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 прийнято справу № 910/16176/20 за апеляційною скаргою ТОВ «Ресурсекоенерго» до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 18.03.2021 апеляційна скарга ДП «Гарантований покупець» передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 прийнято справу № 910/16176/20 за апеляційною скаргою ДП «Гарантований покупець» до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурсекоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; об`єднано апеляційні скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 в одне апеляційне провадження. Справу призначено до розгляду на 08.06.2021.

В судовому засіданні 08.06.2021 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Позиції учасників справи

ДП «Гарантований покупець» подало до суду відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Ресурекоенерго», в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Ресурсекоенерго» та задовольнити апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець», а також відповідач зазначає щодо необхідності застосування ст.614 Цивільного кодексу України як підстави для звільнення від відповідальності ДП «Гарантований покупець».

ТОВ «Ресурсекоенерго» подало до суду відзив на апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець», в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ДП «Гарантований покупець» у повному обсязі.

ТОВ «Ресурекоенерго» подало до суду пояснення, в яких заперечує проти доводів, які наводить ДП «Гарантований покупець» у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Ресурсекоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року по справі № 910/16176/20, вважає їх необґрунтованими та просить задовольнити вимоги ТОВ «Ресурсекоенерго», викладені в апеляційній скарзі.

ТОВ «Ресурсекоенерго» подало до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому просить долучити до матеріалів справи № 910/16176/20 копії листів ТОВ «Ресурекоенерго» від 05.02.2021 № 01-02/169 та від 24.02.2021 № 01-02/313, а також копію листа ДП «Гарантований покупець» від 05.03.2021 № 41/1062.

Розглянувши клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2).

Згідно статті 77 наведеного Кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (частина 2).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі 915/641/18, від 13.01.2020 у справі № 908/510/19.

За таких підстав, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення штрафних санкцій, а саме пені та штрафу, у матеріалах справи наявні докази заборгованості відповідача перед позивачем, подані докази не беруться судом до уваги.

ДП «Гарантований покупець» через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надало клопотання про долучення доказів у справі, а саме: копії платіжних доручень від 05.04.2021 № 116207 та № 116182, які були перераховані позивачеві за рахунок коштів отриманих від НЕК Укренерго, які залучені останнім згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1203 «Про деякі питання виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». ДП «Гарантований покупець» у зв`язку з проведенням оплати позивачеві після подання відзиву на апеляційну скаргу, а саме 05.04.2021, що є поважною причиною не подання даних доказів у передбачений Господарським процесуальним кодексом строк, просить долучити подані докази до матеріалів справи.

Представник ДП «Гарантований покупець» безпосередньо перед судовим засіданням 08.06.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подав аналогічне клопотання про долучення доказів у справі, а саме: копії платіжних доручень від 29.04.2021 № 120583 та № 119367, які були перераховані позивачеві після подання відзиву на апеляційну скаргу в даній справі.

Одночасно відповідач звертає увагу суду на сукупність таких обставин, як: неможливість забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму, встановленого Законом та Порядком; фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише у межах кошторису, затвердженого регулятором (ст.65 Закону); неналежним виконанням НЕК «Укренерго» обов`язку щодо забезпечення надходження грошових коштів гарантованому покупцю для оплати останнім електричної енергії виробникам за «зеленим» тарифом у повному обсязі, як наслідок наявність заборгованості перед Гарантованим покупцем; необхідність забезпечення гарантованим покупцем оплати електричної енергії перед виробниками за «зеленим» тарифом (872 суб`єктів господарювання) у обсягах, що пов`язані з невиконанням НЕК «Укренерго» спеціальних обов`язків з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії; часткове виконання відповідачем зобов`язань з оплати спірного періоду; встановлений у п.4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 № 810-ІХ строк погашення заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, та фактично буде відбуватися протягом 2021-2022 років; визначене у ст.8 та пункті 11-1 розділу ХVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про альтернативні джерела енергії» додаткові джерела фінансування ПрАТ «НЕК «Укренерго» та ДП «Гарантованого покупця» для виконання зазначених спеціальних обов`язків згідно з Законом та Порядком; прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1203 «Про деякі питання виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; відсутність вини у невиконанні спірних зобов`язань та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець» , невиконання іншим учасником спірних правовідносин наведених спеціальних обов`язків, ускладнять виконання рішення. Одночасно, ДП «Гарантований покупець» стверджує, що задоволення позовних вимог у даній справі повністю призведе до порушення прав на своєчасне та повне отримання оплати за електроенергію як Позивача, так і інших 872 виробників за зеленим тарифом.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні клопотання зазначає, що відповідно до

ТОВ «Ресурекоенерго» подало до суду додаткові пояснення, в яких, звертаючи увагу суду на те, що предметом позову у даній справі є стягнення штрафних санкцій, а саме пені та штрафу, а не основної суми боргу, 3% річних та збитків від інфляції, просить суд не приймати до уваги доводи відповідача про відсутність його вини у неоплаті заборгованості та задовольнити вимоги позивача, які викладені в апеляційній скарзі, у повному обсязі.

З приводу зазначеного клопотання колегія суддів, з підстав, викладених раніше, зазначає, що з огляду на те, що предметом позову у даній справі є стягнення штрафних санкцій, а саме пені та штрафу, а не основної суми боргу, 3% річних та збитків від інфляції, а, відтак, сплата вартості електроенергії за березень не входить до предмету доказування та не береться судом до уваги.

Безпосередньо перед судовим засіданням 08.06.2021 представник ДП «Гарантований покупець» через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подав клопотання про:

залучення у справі № 910/16176/20 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

залучення у справі № 910/16176/20 Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», як контрагента ДП «Гарантований покупець», невиконання зобов`язань яким спричинило порушення ДП «Гарантований покупець» зобов`язань за спірними правовідносинами, в якості як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

залучення у справі № 910/16176/20 Кабінету Міністрів України, який є органом управління відповідача, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подані клопотання про залучення третіх осіб.

Представник позивача проти вказаних клопотань заперечив.

Дослідивши вказані заявником підстави для залучення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Кабінету Міністрів України у якості третіх осіб без самостійних вимог у сукупності з обставинами справи, а саме предметом позову та підставами заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відмову позивачу в задоволенні відповідного клопотання з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частини 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів наголошує, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. При цьому зазначення на якій стороні (позивача чи відповідача) може вступити у справу третя особа залежить від того, з якою зі сторін у неї існує правовий зв`язок.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

А, відтак, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Кабінету Міністрів України, оскільки не вбачає, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Кабінету Міністрів України в контексті позовних вимог та правовідносин, що виникли на підставі спірного договору.

Обставини, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

ТОВ "Ресурсекоенерго" є виробником електричної енергії з відновлювальних джерел енергії, що підтверджується Постановою НКРЕКІІ №1163 від 21.06.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 27.11.2015 року між ДП «Енергоринок» (в тексті договору - ДПЕ) та ТОВ "Ресурсекоенерго" (в тексті договору - ВАД) було укладено Договір №11702/01, відповідно до умов якого ВАД зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.

30.06.2019 року між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ), ДП «Гарантований покупець» (Гарантований покупець) та ТОВ "Ресурсекоенерго" (Виробник за "зеленим" тарифом) 30.06.2019 укладена Додаткова угода № 102/01 до Договору від 27.11.2015 року № 11702/01.

У додатковій угоді сторони погодили у преамбулі договору слова "Державне підприємство "Енергоринок" замінити на слова "Державне підприємство "Гарантований покупець" та замінити статті 1-10 договору статтями 1-8 у новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. договору, у редакції додаткової угоди, за цим договором Виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець і зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року № 641.

Згідно п. 2.2. договору, у редакції додаткової угоди, визначено, що купівля - продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства виробника за "зеленим" тарифом у балансуючій групі виробників за «зеленим» тарифом.

ТОВ "Ресурсекоенерго" є учасником ринку електричної енергії та включено у реєстр учасників ринку електричної енергії, координатором якого є ДП «НЕК «Укренерго».

Відповідно до п. 2.3. договору, у редакції додаткової угоди, Виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію Виробника у точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Умовами п.п. 2.4., 2.5 договору, у редакції додаткової угоди, сторони погодили, що виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зелений" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), у національній валюті України.

Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої Гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку, (п. 3.3. договору, у редакції додаткової угоди).

Положеннями глави 10 «Розрахунок платежів та порядок їх здійснення гарантованим покупцем продавцям» Порядку визначено наступне:

до 15 числа (включно) розрахункового місяця Гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію (Пункт 10.1 Порядку);

до 25 числа (включно) розрахункового місяця Гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію (Пункт 10.1 Порядку);

Гарантований покупець протягом перших трьох робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому два примірники акта купівлі - продажу, підписані зі своєї сторони (пункт 10.2);

Сторони підписують акт купівлі-продажу у двох примірниках у порядку встановленому пунктом 10.3. Порядку;

після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої Гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, Гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів (пункт 10.4 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, 29.02.2020 року між позивачем та відповідачем було підписано Акт купівлі-продажу електричної енергії, відповідно до якого сторони підтвердили та зафіксували обсяг виробленої електричної енергії за лютий місяць 2020 року на суму 292 561,98 грн з ПДВ.

20.03.2020 року НКРЕКП було винесено Постанову № 715 від 20.03.2020 року «Про ствердження розмірів вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні та лютому 2020 року, якою було затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні та лютому 2020 року, - 1 371 031 302,29 грн (без ПДВ) та 2 635 - 5 923,80 грн (без ПДВ) відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що з урахування вихідних днів, остаточний розрахунок з позивачем із забезпечення йому оплати відпущеної електричної енергії за лютий місяць 2020 року повинно було бути здійснено відповідачем у строк до 24.03.2020 року включно. Проте, остаточний розрахунок з позивачем із забезпечення йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії за лютий місяць 2020 року було проведено 15 травня 2020 року, тобто з порушенням встановленого терміну.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийняті постанови

Внаслідок укладення договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших приписів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1,3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт зобов`язана сторона, у тому числі боржник зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт управнена сторона, у тому числі кредитор, має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 Цивільногоо кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних мовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що пов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з приписами статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами статей 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, у результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини 6 статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути встановлено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін, (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 4.6. договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, Гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за "зеленим" тарифом, що у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам. Гарантованому покупцю нараховується пеня у розмірі 0,1 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачам суми (але не більше двійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З Гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачам суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата Гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків Гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.

Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

Колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції про застосування статті 65 Закону України «Про електричну енергію» до даних правовідносин.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що позивач не звертався до суду за стягненням основної заборгованості за період з березня 2020 року по липень 2020 року, а тільки просив стягнути штрафні санкції.

Також судова колегія погоджується із висновком судом першої інстанції, що, сторонами у договорі та додатковій угоді передбачена відповідальність ДП «Гарантований покупець» за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань, а тому ДП «Гарантований покупець» повинно сплатити на користь позивача штрафні санкції, однак лише за лютий 2020 року, оскільки основна заборгованість за даний період підтверджена та розрахунок штрафних санкцій є арифметично правильним, таким, що відповідає умовам договору та вимогам законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 є законним і обґрунтованим.

Інших доводів та доказів, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у даній справі апелянтами не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарг, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від В зв`язку з закінченням апеляційного провадження за апеляційними скаргами Державного підприємства «Гарантований покупець» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго», колегія судів вважає за необхідне поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20.

Керуючись ст. ст. 2, 129, 269, 270, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/16176/20 залишити без змін.

2. Судовий збір за подання апеляційних скарг покласти на Державне підприємство «Гарантований покупець» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсекоенерго».

3. Матеріали справи № 910/16176/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Ткаченка Б.О. в період з 14.06.2021 по 18.06.2021 повну постанову складено та підписано 22.06.2021

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім