ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. Справа№ 910/14596/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 30.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 (повний текст рішення складено 29.03.2021)

у справі № 910/14596/18 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк"

про стягнення 78 000,00 грн. та визнання договору суборенди припиненим,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" (далі - відповідач) про стягнення 78 000,00 грн., з яких: 30 500,00 грн. - забезпечувальний платіж, 47 500,00 грн. - сума орендної плати за червень 2018 року, а також визнання припиненим укладеного між сторонами договору суборенди № 45 від 31.03.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що вищевказаний договір суборенди, укладений з відповідачем щодо користування нежитловим приміщенням, площею 38,00 кв.м., розташованим за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 13-Б, припинив свою дію, у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та відповідно зміною власника приміщення. Відтак, на його думку, у відповідача виник обов`язок повернути забезпечувальний платіж у сумі 30 500,00 грн., сплачений за спірним договором суборенди, та повернути попередньо сплачену орендну оплату за червень 2018 у сумі 47 500,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" заборгованість у розмірі 78 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.08.2019 касаційну скаргу ТОВ "Шейк" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 у справі №910/14596/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Верховний Суд, направляючи дану справу на новий розгляд, звернув увагу на те, що позивач, який посилався на неможливість використання орендованого майна протягом усього червня 2018 (з 01.06.2018 по 30.06.2018), повинен надати докази на підтвердження наведених обставин, а суд, у свою чергу, - оцінити їх на предмет належності, допустимості та достатності.

При новому розгляді справи рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" заборгованість у розмірі 78 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.10.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 щодо позовних вимог про стягнення коштів у сумі 78 000,00 грн. та судового збору скасовано, справу № 910/14596/18 у цій частині направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Направляючи справу на повторний новий розгляд, Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій у новому розгляді даної справи не виконали вказівок суду касаційної інстанції щодо оцінки доказів про неможливість використання позивачем орендованого майна протягом усього червня 2018 року (з 01.06.2018 по 30.06.2018). Суди з даного приводу послались лише на "роздруківки", зроблені із статей, розміщених в інтернет-виданнях, при тому, що залишилося не з`ясованим, чи дійсно розміщувалися відповідні публікації у ЗМІ, чи відповідають згадані "роздруківки" оригіналам; якщо вони розміщувалися, то коли і ким, наскільки вміщені в них дані відповідають дійсності, яких конкретно періодів часу і подій стосуються такі публікації, чи мають вони стосунок (і який саме) до орендованого приміщення, чи наявний (і якщо так, то в чому полягає) причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними в публікаціях подіями і неможливістю використання зазначеного приміщення протягом саме усього червня 2018.

Касаційний господарський суд погодився з висновками попередніх судових інстанцій стосовно відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання договору припиненим.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" 5 286 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційних скарг та 7 048 грн. 00 коп. судового збору за подання касаційних скарг.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача сплачених орендних платежів за червень 2018 у сумі 47 500,00 грн., суд вказав, що не бере до уваги вказані публікації, оскільки вони не підтверджують належним чином неможливість використання позивачем саме вказаного приміщення за весь спірний період. Крім того, ТОВ "Корал тревел маркет" не було надано жодних інших доказів, які підтверджують неможливість використання спірного приміщення, зокрема, доказів складання відповідних актів, доказів звернення до суборендаря та правоохоронних органів з метою усунення перешкод у використанні об`єкта оренди.

Рішення місцевого господарського суду в частині стягнення забезпечувального платежу у розмірі 30 500 грн. обґрунтовано тим, що, оскільки позивач не повернув у встановленому законом та договором порядку відповідачу орендоване приміщення, сам виступив ініціатором розірвання цієї угоди, не довів факту невиконання зобов`язань відповідачем, у результаті якого приміщення стало непридатним для дозволеного використання позивачем, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення вищевказаного забезпечувального платежу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що ініціатором розірвання договору суборенди №45 був позивач, оскільки припинення договору відбулось в силу самого договору і поза волею та контролем позивача. Крім того, суд помилково застосував п. 3.8 договору суборенди до вимоги про повернення забезпечувального платежу.

Скаржник стверджує, що суд не надав правової оцінки ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №910/9832/18, з якої вбачається, що з 02.06.2018 управління ТРЦ «Магелан» здійснювало ТОВ «Бронкс Стайл», у зв`язку з чим, послуги із суборенди приміщення не могли бути надані ТОВ «Шейк» у червні 2018.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 11.05.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що з наданих позивачем доказів, а саме публікацій в ЗМІ, не вбачається, що інші приміщення, крім офісних приміщень ТРЦ «Магелан», були заблоковані. Також, не вбачається, що позивач був позбавлений можливості користуватись орендованим приміщенням, в тому числі з вини відповідача або у зв`язку з вчиненням відповідачем дій, які б перешкоджали позивачу користуватись орендованим приміщенням.

Відповідач наголошує, що позивач звернувся до відповідача з ініціативою про розірвання договору суборенди №45 від 31.03.2017 лише 03.07.2018. До цієї дати протягом усього червня 2018 позивач жодного разу не звертався з будь-яким листом, повідомленням чи іншим зверненням про розірвання договору та повернення орендованого приміщення, також позивач не повідомляв про перешкоди у користуванні орендованим приміщенням. Крім того, не надав доказів про те, відповідач у червні 2018 не виконував свої зобов`язання, погоджені сторонами у договорі, в результаті чого приміщення стало непридатним для дозволеного використання позивачем.

Щодо правомірності надання відповідачем позивачу в оренду приміщення, у тому числі в червні 2018, ТОВ «Шейк» зазначає, що діяло і діє в рамках закону, реалізуючи свій основний вид економічної діяльності, визначений в ЄДРПОУ: 68.20, а саме надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Договір майнового найму №2/МЦ є чинним та не припинений.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 справу № 910/14596/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 та призначений розгляд справи на 07.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" про відкладення розгляду справи. Зобов`язано представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" адвоката Завірюху М.І. надати суду докази, що підтверджують поважність причин відсутності у судовому засіданні від 07.06.2021. Відкладено розгляд справи на 30.06.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 прийнято справу №91014596/18 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел Маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Шапран В.В.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.06.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.06.2021 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

31.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" (суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Швейк" (орендар) укладено договір суборенди №45 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення (далі - приміщення), яке знаходиться в Торгівельно-розважальному центрі "Магелан" (далі - ТРЦ), розташованому за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13-Б.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що строк суборенди у відповідності до умов цього договору починається з дати передачі приміщення та підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення в суборенду суборендарю і закінчується в момент підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) приміщення орендарю.

Згідно з пунктом 2.2 договору приміщення передається в суборенду за актом приймання-передачі приміщення, який підписується сторонами не пізніше 01.04.2017.

Сторони у пункті 2.3 договору погодили, що при припиненні дії цього договору суборендар зобов`язаний повернути приміщення орендареві за актом приймання-передачі (повернення) приміщення не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дня припинення дії договору. При цьому, суборендар зобов`язаний припинити здійснювати свою комерційну діяльність в приміщенні в день припинення дії цього договору.

За користування приміщенням суборендар сплачує орендареві суборендну плату, а також компенсує комунальні та експлуатаційні витрати у розмірі та на умовах, визначених цим договором. Суборендна ставка (суборендна плата за 1 кв. м приміщення) на момент укладання цього договору становить 668,86 грн. 86 коп., крім цього ПДВ (20%) - 133 грн. 77 коп., всього з урахуванням ПДВ - 802 грн. 63 коп. (п. 3.1 договору).

У пункті 3.2 договору передбачено, що суборендар сплачує орендареві суборендну плату за кожен місяць користування приміщенням за цим договором у сумі, що обчислюється: суборендна плата = суборендована площа помножена на суборендну ставку на день виставлення рахунку-фактури.

Суборендна плата сплачується у безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря у формі передплати не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Суборендна плата сплачується у визначений цим пунктом строк у будь-якому випадку, навіть якщо суборендар не отримав від орендаря рахунку-фактури на сплату суборендної плати, незалежно від наслідків господарської діяльності суборендаря (п. 3.6 договору).

Згідно з пунктом 3.7 договору не пізніше 10 банківських днів з дня укладення цього договору суборендар зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок орендаря, в якості забезпечення виконання суборендарем його зобов`язань за цим договором, грошові кошти у розмірі 30 500,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 5 083 грн. 33 коп. (надалі - забезпечувальний платіж), які при належному виконані суборендарем зобов`язань будуть зараховані в рахунок оплати суборендної плати за 1 (один) останній місяць суборенди приміщення. Будь які проценти на забезпечувальний платіж не нараховуються.

Сторони у пункті 3.8 договору встановили, що у разі дострокового припинення дії цієї угоди з вини суборендаря або з його ініціативи, перерахований забезпечувальний платіж суборендарю не зараховується та не повертається, а вважається штрафною санкцією за порушення умов цього договору і залишається в розпорядженні орендаря.

Договір набуває чинності з моменту укладення його сторонами та діє до 31.12.2017 включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 8.1 договору).

Відповідно до пункту 4.1.7 договору орендар гарантує суборендарю законність прав на передачу приміщення в суборенду згідно із договором майнового найму №2/МЦ від 01.02.2017.

У пункті 10.4 договору передбачено, що суборендар повідомлений та не заперечує проти того, що приміщення передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" (далі - іпотекодержатель) та у повній мірі усвідомлює можливі правові наслідки по відношенню до прав іпотекодержателя на нерухоме майно.

Пунктом 10.6 договору встановлено, що відповідно до статті 770 Цивільного кодексу України, договір припиняється у разі звернення стягнення на приміщення іпотекодержателем.

01.04.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове оплатне користування частину нежилого приміщення, яке находиться у Торгівельно-розважальному центрі "Магелан", розташоване за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13-Б, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 01.04.2017. Вказаний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

На виконання умов пункту 3.7 договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Швейк" забезпечувальний платіж у розмірі 30 500,00 грн. згідно з платіжним доручення №2543 від 14.07.2017.

14.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" сплатило суборендну плату за червень 2018 у розмірі 47 500,00 грн., згідно з платіжним дорученням № 6546 від 14.05.2018.

03.07.2018 ТОВ "Корал тревел маркет" направило на адресу ТОВ "Шейк" лист №2 від 26.06.2018, в якому вказало, що починаючи з 02.06.2018 товариство, як суборендар, не має можливості проводити господарську діяльність в приміщенні з огляду на те, що доступ до приміщення і Торговельно-розважального центру "Магелан" обмежено та відключено електроенергію. Отже, орендарем не виконуються обов`язки передбачені п. 4.1.1-4.1.3, 4.11.1-4.11.12. У зв`язку з чим, на підставі п. 10.6, 8.6 договору суборенди №45, товариство просило вважати даний договір розірваним, підписати акт приймання-передачі приміщення та повернути забезпечувальний платіж у розмірі 35 000 грн. Вказаний лист не було отримано ТОВ "Шейк" та повернуто ТОВ "Корал тревел маркет" за закінченням терміну зберігання.

26.07.2018 ТОВ "Корал тревел маркет" повторно направляло на адресу ТОВ "Шейк" лист № 44 від 26.07.2018 про припинення договору, повернення забезпечувального платежу та з пропозиціями підписати акти повернення приміщення з суборенди від 27.06.2018, на підставі п. 10.6, 8.6 договору суборенди №45. Вказаний лист відповідач отримав 07.08.2018, проте залишив без уваги.

Звертаючись з позовною заявою, позивач зазначив, що не мав змоги використовувати приміщення за призначенням протягом всього червня 2018 у зв`язку з тим, що доступ до Торгівельно-розважального центру "Магелан" був заблокований. На підтвердження неможливості використання приміщення за призначенням позивачем надано публікації в засобах масової інформації з приводу ситуації, що склалась у ТРЦ "Магелан" в червні 2018. Також, позивач вказав, що договір суборенди від 31.03.2017 року № 45 вважається припиненим, а забезпечувальний платіж у розмірі 30 500,00 грн. підлягає поверненню, оскільки у ТОВ "Шейк" відсутні правові підстави для користування вказаними грошовими коштами. Крім того, за приписами частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України попередньо оплачена суборендна плата за червень 2018 у розмірі 47 500,00 грн. підлягає поверненню ТОВ "Корал тревел маркет".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.10.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 щодо позовних вимог про стягнення коштів у сумі 78 000,00 грн. та судового збору скасовано, справу № 910/14596/18 у цій частині направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Касаційний господарський суд погодився з висновками попередніх судових інстанцій стосовно відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання договору припиненим.

Отже, суд розглядає справу щодо позовних вимог про стягнення коштів у сумі 78 000,00 грн.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказано вище, 01.04.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове оплатне користування частину нежилого приміщення, яке находиться у Торгівельно-розважальному центрі "Магелан", розташоване за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13-Б, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 01.04.2017. Вказаний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

На виконання умов пункту 3.7 договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Швейк" забезпечувальний платіж у розмірі 30 500,00 грн. згідно з платіжним дорученням №2543 від 14.07.2017.

Пунктом 10.6 договору встановлено, що відповідно до статті 770 Цивільного кодексу України, договір припиняється у разі звернення стягнення на приміщення іпотекодержателем.

Відповідно до статті 770 Цивільного кодексу України сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Суд першої інстанції встановив, що в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, 19.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" набуло право власності на предмет іпотеки, зокрема, на спірне орендоване приміщення, що підтверджується витягом № 108256715 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, позивач у встановленому законом та договором порядку орендоване майно за відповідним актом відповідачу не повернув.

Натомість, 29.12. 2017 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору суборенди від 31.03.2017, якою продовжили строк дії договору суборенди від 31.03.2017 до 31.12.2018.

Також, у пункті 3 додаткової угоди №1 сторони дійшли згоди з 01.01.2018 внести зміни в пункт 3.7 договору, виклавши його у наступній редакції: "Не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дня укладення цього договору суборендар зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок орендаря, в якості забезпечення виконання суборендарем його зобов`язань за цим договором, грошові кошти у розмірі 30 500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ (20%) - 5 083 грн. 33 коп.

01.01. 2018 суборендар зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок орендаря, в якості забезпечення виконання суборендарем його зобов`язань за цим договором, грошові кошти у розмірі 5 600 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 933 грн. 33 коп. (надалі - забезпечувальний платіж), які при належному виконані суборендарем зобов`язань будуть зараховані в рахунок оплати суборендної плати за 1 (один) останній місяць суборенди приміщення. Будь-які проценти на забезпечувальний платіж не нараховуються".

З матеріалів справи вбачається, що з січня 2018 по травень 2018 ТОВ "Корал тревел маркет" користувалось спірним приміщенням та сплачувало орендні платежі у встановленому договором порядку, що підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень.

14.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" сплатило суборендну плату за червень 2018 у розмірі 47 500,00 грн., згідно з платіжним дорученням № 6546 від 14.05.2018.

07.06.2018 ТОВ "Бронкс Стайл" листом повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" про перехід права власності на орендоване приміщення до АТ "Сбербанк" та про необхідність укладення нових договорів оренди.

25.06.2018 між ТОВ "Корал тревел маркет" та ТОВ "Бронкс Стайл" (новим орендодавцем) було укладено договір оренди № 14/06-43, за умовами якого орендодавець передав позивачу в оренду спірне приміщення.

03.07.2018 ТОВ "Корал тревел маркет" направило на адресу ТОВ "Шейк" лист №2 від 26.06.2018, в якому вказало, що починаючи з 02.06.2018 товариство, як суборендар, не має можливості проводити господарську діяльність в приміщенні з огляду на те, що доступ до приміщення і Торговельно-розважального центру "Магелан" обмежено та відключено електроенергію. Отже, орендарем не виконуються обов`язки передбачені п. 4.1.1-4.1.3, 4.11.1-4.11.12. У зв`язку з чим, на підставі п. 10.6, 8.6 договору суборенди №45, товариство просило вважати даний договір розірваним, підписати акт приймання-передачі приміщення та повернути забезпечувальний платіж у розмірі 35 000 грн. Вказаний лист не було отримано ТОВ "Шейк" та повернуто ТОВ "Корал тревел маркет" за закінченням терміну зберігання.

26.07.2018 ТОВ "Корал тревел маркет" повторно направляло на адресу ТОВ "Шейк" лист № 44 від 26.07.2018 про припинення договору, повернення забезпечувального платежу та з пропозиціями підписати акти повернення приміщення з суборенди від 27.06.2018, на підставі п. 10.6, 8.6 договору суборенди №45. Вказаний лист відповідач отримав 07.08.2018, проте залишив без уваги.

У позовній заяві позивач послався на те, що не використовував спірне приміщення протягом червня 2018, оскільки у спірний період відбувся рейдерський захват ТРЦ "Магелан" про що свідчать відповідні статті з мережі Internet.

Проте, згідно з частиною 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що статті з мережі Internet не є належними та достовірними доказами неможливості використання позивачем приміщення за весь спірний період. Крім того, ТОВ "Корал тревел маркет" не надано інших доказів, які підтверджують неможливість використання спірного приміщення, зокрема доказів складання відповідних актів, доказів звернення до суборендаря, а також до правоохоронних органів з метою усунення перешкод у використанні об`єкта оренди.

При цьому, суд звертає увагу, що лист про припинення договору №2 від 26.06.2018 був направлений відповідачу лише 03.07.2018, тобто після закінчення спірного періоду - червня 2018.

Крім того, 25.06.2018 позивач підписав договір оренди з новим орендарем і за актом приймання-передачі від цієї ж дати прийняв спірне приміщення, що також спростовує доводи ТОВ "Корал тревел маркет" щодо неможливості користуватися вказаним приміщенням протягом всього червня 2018.

Водночас, зі змісту частини 2 статті 795 ЦК України моментом припинення договору найму будівлі або іншої нерухомої споруди є момент підписання відповідного акта, яким оформлюється повернення наймачем предмету такого договору.

Аналогічне положення закріплено сторонами в пункті 2.3 договору суборенди №45 від 31.03.2017.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що спірне майно було повернуто ТОВ "Шейк" згідно приписів чинного законодавства та умов договору, шляхом двостороннього підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі.

Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції вірно зазначив, що на час існування спірних правовідносин - у червні 2018, спірний договір суборенди не був припинений в установленому законом порядку.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що такий акт приймання-передачі приміщення був підписаний сторонами й після спливу спірного періоду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача сплачених орендних платежів за червень 2018 в сумі 47 500,00 грн.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" у позовній заяві просило суд повернути сплачений забезпечувальний платіж у розмірі 30 500,00 грн.

Обґрунтовуючи вказану вимогу, позивач послався на те, що внаслідок припинення дії договору грошові кошти, перераховані останнім в якості забезпечувального платежу, підлягають поверненню ТОВ "Корал Тревел Маркет" на підставі пункту 8.6 цього правочину.

Так, за змістом пункту 8.6 договору суборендар має право розірвати цю угоду до закінчення строку суборенди у випадку невиконання зобов`язань орендарем, у результаті якого приміщення стає непридатним для дозволеного використання суборендарем. У такому випадку суборендні та інші платежі підлягають внесенню до дати фактичного звільнення і повернення приміщення орендареві за актом приймання-передачі (повернення) приміщення, що підтверджує дату передачі (повернення) приміщення і його стан на таку дату. Акт приймання-передачі (повернення) приміщення підписується сторонами в день фактичного звільнення приміщення суборендарем. У випадку розірвання договору на підставі цього пункту, орендар зобов`язаний повернути суборендареві суборендну плату та інші платежі за цією угодою, сплаченої авансом, за час вимушеного невикористання суборендарем приміщення.

Отже, з пункту 8.6 договору вбачається, що орендар зобов`язаний повернути суборендареві суборендну плату та інші платежі у разі невиконання орендарем зобов`язань за договором, у результаті чого приміщення стає непридатним для використання суборендарем.

Колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції позивач не надав докази того, що орендар не виконував зобов`язання за договором, у результаті чого приміщення стало непридатним для використання суборендарем.

Водночас, пунктом 3.8 договору встановлено, що у разі дострокового припинення дії цієї угоди з вини суборендаря або з його ініціативи, перерахований забезпечувальний платіж суборендарю не зараховується та не повертається, а вважається штрафною санкцією за порушення умов цього договору і залишається в розпорядженні орендаря.

Таким чином, беручи до уваги, що позивач не повернув у встановленому законом та договором порядку відповідачу орендоване приміщення, сам ініціював розірвання цієї угоди, не довів факт невиконання зобов`язань відповідачем, у результаті чого приміщення стало непридатним для дозволеного використання позивачем, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення забезпечувального платежу в розмірі 30 500 грн.

З огляду на вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Корал тревел маркет" про стягнення забезпечувального платіжу в розмірі 30 500,00 грн. та орендної плати за червень 2018 у розмірі 47 500,00 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №910/9832/18 колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до частини 1, частини 4, статті 236 Господарського процесуального кодексу України суд враховує висновки викладені лише в постановах Верховного Суду.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/14596/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал тревел маркет".

4. Матеріали справи №910/14596/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 30.06.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Шапран