ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 Справа № 917/713/21

м.Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Кльопова І.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область,39610

до відповідача Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла - садок) комбінованого типу №78 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вул. Миру, 19, м. Кременчук, Полтавська область,39631

про стягнення 356 147,38 грн. заборгованості

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області 07.05.2021 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" до відповідача Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла - садок) комбінованого типу №78 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 356 147,38 грн. заборгованості. за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №1728 від 01.01.2010р., у тому числі: 311584,20грн. - основного боргу - вартість спожитої теплової енергії, 34697,24 грн. - інфляційних, 9865,94грн. 3 % річних.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює оплату послуг з централізованого опалення та постачання.

Відповідач у відзиві (вхід. № 5724 від 26.05.2021) зазначає наступне:

- засновником (власником) дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №78 Кременчуцької міської ради Полтавської області є територіальна громада міста Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області;

- джерелами фінансування дошкільного закладу є кошти засновника (власника) міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування;

- згідно п.2.2.20 Договору № 1728 від 01.01.2020р. споживач (відповідач) зобов`язався споживати, враховуючи те, що він є бюджетною установою, теплову енергію виключно в межах кошторисів витрат як на поточне споживання, так і на покриття заборгованості з поданням до 1 грудня теплопостачальній організації (позивачу) кошторису витрат на кожний рік (з розбивкою поквартально, помісячно), отже позивач усвідомлював, що відповідач фінансується тільки в межах затвердженого кошторису, відповідач є бюджетним закладом дошкільної освіти, є не господарюючим суб`єктом і не наділений іншими коштами, крім бюджетних;

- відповідач є неприбутковою бюджетною установою, джерелами фінансування якої є кошти міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування;

- своєчасність виконання договірних зобов`язань перед позивачем залежить безпосередньо від надходжень бюджетних коштів з міського бюджету у розмірі передбаченому нормативами фінансування;

Позивач у відповіді (вхід. №5880 від 31.05.2021) на відзив заперечує мотиви відповідача з огляду на таке:

- відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати отриманих послуг;

- посилання відповідача на п.2.2.20 Договору є безпідставним, оскільки даним пунктом Договору передбачено обов`язок споживача щодо порядку споживання теплової енергії; і саме відповідач цей порядок не виконав та не вжив жодних заходів для своєчасного виконання умов договору;

- тип підприємства, установи (організації) не залежно від форми власності жодним чином не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Відповідач заперечень на відповідь не надав.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2021 даний позов був переданий на розгляд судді Кльопова І.Г.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі № 917/713/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством Полтаваобленерго (теплопостачальною організацією) та Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 78 Кременчуцької міської ради Полтавської області (споживачем) був укладений договір № 1728 від 01.01.2010р. про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір; а.с.7-8).

Відповідно до п.1.1. Договору теплопостачальна організація зобов`язується надати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

В Додатку № 1 до Договору сторони узгодили перелік об`єктів з надання послуг з теплопостачання приміщення за адресою: вул. Миру, буд. 19, м. Кременчук.

В Додатку № 2 до Договору сторони узгодили обсяги теплового навантаження та теплоспоживання.

В Додатку № 3 до Договору сторони узгодили тарифи на теплову енергію.

В Додатку № 4 до Договору сторони узгодили порядок розрахунків за спожиту теплову енергію.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ". Відповідно до рішення №568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 25.04.2019 року надає послуги з теплопостачання.

Враховуючи зміну виконавця послуг, між первісним виконавцем - AT Полтаваобленерго, споживачем - Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу №78 Кременчуцької міської ради Полтавської області (далі - відповідач) та новим виконавцем - ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (далі - позивач) було укладено Угоду № 1 від 12.06.2019 року про зміну сторони у зобов`язанні (далі - Угода); (а.с.13).

Згідно з п.1 Угоди AT Полтаваобленерго (виконавець) передає, a новий виконавець (ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ") приймає на себе всі права та обов`язки виконавця згідно Договору № 1728 від 01.01.2010 року та з 25.04.2019 року стає стороною Договору.

Пунктом 3 Угоди передбачено, що споживач не заперечує проти заміни виконавця на нового виконавця в Договорі і, підписуючи зі своєї сторони цю Угоду, дає згоду зміну сторони в порядку та на умовах, визначених цією Угодою.

Згідно з п.5 Угоди споживач за отримані з 25.04.2019 р. послуги по договору проводить розрахунки з новим виконавцем на рахунок зазначений у даній Угоді. У зв`язку з початком надання послуг з 25.04.2019 р. першим розрахунковим періодом є період з 25.04.2019р. по 31.05.2019 р. споживач сплачує на користь нового виконавця вартість отриманих послуг за період з 25.04.2019 р. по 31.05.2019 р. В подальшому розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.7 Угоди заміна сторони у зобов`язанні за цією Угодою не тягне собою жодних інших змін умов Договору окрім тих, що передбачені цією Угодою. Угода вважається укладеною з моменту підписання сторонами, починає діяти з 25.04.19 року і діє протягом дії Договору (п.8 Угоди).

Згідно п.1.1 Договору № 1728 від 01.01.2010 року теплопостачальна організація зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Закону України Про теплопостачання № 2633-IV від 02.06.2005 року та діючого законодавства України.

Додатком № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, а додатком № 3 до договору встановлено тариф на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 Правил користування тепловою енергією (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію до Договору.

Згідно з п. 23 Правил розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 2 Додатку № 4 до Договору-споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає покази станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої споживачем теплової енергії. Наявність приладу обліку на об`єкті споживача вказано в Додатку № 1 до Договору.

На виконання Договору за період січень 2020 по грудень 2020 року позивач надав відповідачу послуги з теплопостачання, що підтверджується двостороннє підписаними актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу теплової енергії На оплату наданих послуг позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки. Факт вручення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії.

Відповідач систематично порушував терміни оплати за теплову енергію, здійснював несвоєчасні розрахунки за теплоспоживання.

Це призвело, до виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію та нарахування відповідних санкцій, як того вимагає чинне законодавство України.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.10.2020 року у справі №917/1530/20 було, зокрема, стягнуто вартість теплової енергії, спожитої в період з січня 2020 року по червень 2020 року станом на 27.07.2020 року у розмірі 310 235 грн. 23 коп., інфляційні нарахування у розмірі 6 590 грн. 18 коп. здійснені станом на 27.07.2020 року за загальний період з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 6 394 грн. 22 коп., нарахованих за загальний період з 18.06.2019 року по 27.07.2020 року

Станом на 19.04.2021 року борг за теплову енергію спожиту в період з січня 2020 року по червень 2020 року, стягнутий згідно рішення господарського суду Полтавської області від 26.10.2020 року у справі № 917/1530/20 не сплачено та становить 310 235 грн. 23 коп.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту та не оплачену теплову енергію за період липня 2020 року - грудень 2020 року у розмірі - 311 584 грн. 20 коп., 3% річних за прострочення оплати у січні 2020 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, червні 2020 року, липні 2020 року, серпні 2020 року, вересні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року та грудні 2020 року у розмірі - 9865 грн. 94 коп. та інфляційних нарахувань за прострочення оплати у січні 2020 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, червні 2020 року, липні 2020 року, серпні 2020 року, вересні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року та грудні 2020 року у розмірі 34697 грн. 24 коп.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

За приписами ст. 1 Закону України № 2633-ІV від 02.06.2005 р. "Про теплопостачання" (із змінами та доповненнями, далі Закон України "Про теплопостачання") тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором № 1728 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2010 року, поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України надані позивачем послуги не оплатив, основна заборгованість на момент прийняття даного рішення станом на 19.04.2021 складає 311584,20 грн. за період липень 2020 року - грудень 2020 року

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача 311584,20 грн. заборгованості за договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних за прострочення оплати у січні 2020 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, червні 2020 року, липні 2020 року, серпні 2020 року, вересні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року та грудні 2020 року у розмірі - 9865 грн. 94 коп. та інфляційних нарахувань за прострочення оплати у січні 2020 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, червні 2020 року, липні 2020 року, серпні 2020 року, вересні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року та грудні 2020 року у розмірі 34697 грн. 24 коп., суд визнає його правильним та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність споживача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання. Судом взято до уваги правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену в Постанові у справі № 916/1345/18 від 07.11.2019 р., а також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України", в яких, зокрема, зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №78 Кременчуцької міської ради Полтавської області (вул. Миру, буд.19, м. Кременчук, Полтавська область, 39631; ідентифікаційний код 25166517) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 42225136) - 311 584,20грн. - основного боргу - вартість спожитої теплової енергії, 34697,24 грн. - інфляційних, 9865,94грн. 3 % річних, 5342,21грн. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Суддя Кльопов І.Г.