ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021м. ДніпроСправа № 904/4204/21

за позовом Управління молоді та спорту Кам`янської міської ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за Договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська № 01 від 03.01.2018 у розмірі 38 198,45 грн., що складається з суми боргу з орендної плати - 31 297,44 грн., пені - 59,73 грн., відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою на якій розташоване майно - 6 841,28 грн.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що враховуючи той факт, що після закінчення строку дії Договору Відповідач продовжує користуватись об`єктом оренди по Договору, а також приймаючи до уваги факт відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця з моменту закінчення строку дії Договору, вбачається, що Договір є поновленим на новий строк, який був раніше встановлений Договором. Оскільки Договір був укладений та продовжується вперше і строк оренди за ним становить менше п`яти років. Отже, на даний момент строк дії Договору не закінчився (він продовжений у грудні 2020 на раніше укладений строк). Той факт, що на даний момент Договір є таким, що діє, означає, що у Відповідача наразі відсутній обов`язок повертати об`єкт оренди. А оскільки відсутній обов`язок повертати об`єкт оренди, то і відсутні підстави для нарахування неустойки за прострочення нежитлового приміщення із оренди по Договору. Окрім того, Відповідач зазначив, що Позивачем не враховані оплати від 27.12.2017, що підтверджується платіжними дорученнями. Також Відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності, мотивоване тим, що Позивач звернувся до суду у другій половині квітня 2021, у той час, як пеня за прострочення оплати орендної плати заявлена за період січень-грудень 2020. Отже, на момент звернення з позовом строк позовної давності щодо стягнення пені за період з січня до половини квітня 2021 сплинув. Окрім цього, Відповідач зазначив, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов правочину про відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою, на якій розташоване майно, що орендується за Договором. Сторони не досягли згоди щодо предмету і ціни, не визначено площу земельної ділянки під будівлею, частина якої орендується Відповідачем та, виходячи з якої, нараховується земельний податок. Також у Позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку. З ст. 797 ЦК України вбачається, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Зі змісту даної норми вбачається, що розмір орендної плати вже включає в себе плату за користування, як складову орендної плати. Принаймні в тексті Договору не виділені окремо розміри або пропорції плати за користування приміщенням та плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. В той же час у відповідності з цією нормою плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене, виставлення окремих рахунків на відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою, на якій розташоване майно, що орендується за Договором, є неправомірним. Окрім того, Відповідач вважає, що оскільки Позивач є закладом молоді та спорту, то він звільнений від оплати податку на землю. А тому, в даному випадку відсутня база для відшкодування, яке вимагає Позивач. Позивачем не надано доказів на підтвердження тієї частки, яку фактично займає Відповідач в загальній площі будівлі, за яку Позивач нібито сплачує податок на землю. Згідно з п.297.1 ст. 297 ПК України Відповідач як платник єдиного податку звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. Орендоване Відповідачем нежитлове приміщення є лише частиною внутрішнього об`єму будівлі і, відповідно, під таким об`єктом нерухомості, неможливо сформувати об`єкт земельних відносин земельну ділянку як частину земної поверхні з установленими межами в натурі (на місцевості).

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що сторони спірного Договору, керуючись встановленим ст. 6, 627 ЦК України принципом свободи договору, у п.10.4. Договору оренди на власний розсуд погодили інший порядок продовження терміну дії шляхом звернення орендаря до орендодавця за місяць до закінчення строку договору для одержання дозволу на пролонгацію договору оренди з наданням визначеного переліку документів. Відсутність ініціювання Відповідачем визначеної договором продовження дії договору оренди та отримання відповідного дозволу Позивача, має наслідком автоматичне припинення договору оренди зі спливом встановленого строку його дії не залежно від того, чи продовжує орендар фактично користуватися спірним приміщенням. Платежі сплачені Відповідачем 27.12.2017 на користь Департаменту гуманітарних питань ДМР за серпень, жовтень 2017 не є доказом сплати орендної плати за період дії спірного договору від 03.01.2018. Розмір пені у сумі 59,73 грн. за порушення Відповідачем строків оплати орендної плати не перевищує суми пені за 1 рік прострочення оплати. Відповідач не надав свого розрахунку пені, як доказ невідповідності нарахованої Позивачем пені. Також, Позивач зазначив, що частка, яку займає Відповідач у загальній площі будівлі складає 55% виходячи з загальної площі 141 м2 за яку Позивач, в силу ст. 284 ПК України сплачує податок на землю. Площа приміщення за Договором складає 74 м2.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач, з посиланням на ст. 764 ЦК України, наполягає, що умова Договору щодо порядку продовження строку дії договору є нікчемною, так як суперечить наведеній нормі закону. Щодо врахування платежів, виконаних 27.12.2017, то Відповідач наполягає, що між сторонами не було інших правовідносин, крім відносин за Договором, тому вважає, що вони мають враховуватися за спірним Договором. Також Відповідач наполягає на своїй позиції щодо позовної давності щодо пені та стосовно податку на землю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2018 Департамент з гуманітарних питань Кам`янської міської ради з ФОП ОСОБА_1 уклали Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська №01 (далі Договір), за п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування комунальне нерухоме майно площею 74,0 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 на 1-му поверсі чотирьохповерхового будинку, що на момент укладення оренди перебувало на балансі департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради.

На підставі Рішення Кам`янської міської ради від 25.04.2019 №14-09-32/VI "Про затвердження розподільчого балансу департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради" орендоване приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ), передано на баланс утвореному управлінню молоді та спорту Кам`янської міської ради 14.05.2019 згідно з актом приймання-передачі основних засобів.

15.06.2019 Управлінням молоді та спорту Кам`янської міської ради з ФОП ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду (далі Додаткова угода), якою змінено Орендодавця та його реквізити.

Відповідно до п.2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна.

Згідно з п.3.1. Договору (в редакції Додаткової угоди) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради (далі Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди комунального Майна і становить без ПДВ за перший місяць оренди 05 2019р. 2368,53 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.4. Договору).

Відповідно до п.3.5. Договору у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно з п. 3.7 Договору орендна плата перераховується Балансоутримувачу у повному обсязі.

1) Не пізніше останнього дня місяця за який здійснюється нарахування. В разі відсутності індексу інфляції за розрахунковий місяць перерахування здійснюються в сумі орендної плати визначеної у попередньому місяці (перший місяць оренди в сумі орендної плати визначеної за результатами конкурсу) та до 20 числа місяця наступного за розрахунковим перераховується скоригована частина суми орендної плати визначена з урахуванням офіційно опублікованого індексу інфляції за розрахунковий місяць.

2) Сума заборгованості по орендній платі, яка виникла на перше число місяця слідуючого за розрахунковим підлягає корегуванню на індекс інфляції.

Пунктом 3.8. Договору визначено, що орендна плата, яка перераховується пізніше 20 числа місяця слідуючого за розрахунковим, стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, Балансоутримувачу (п.3.11. Договору).

Відповідно до п.10.1. Договору цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 03.01.2018 до 02.12.2020 включно.

Пунктом 10.4. Договору визначено, що Орендар, який належним чином виконував обов`язки за договором оренди має право на продовження терміну його дії. За місяць до закінчення терміну договору орендар для одержання дозволу на пролонгацію договору оренди нерухомого майна надає орендодавцю наступні документи:

- заяву на пролонгацію договору;

- копію договору страхування орендованого приміщення на ризик випадкової загибелі або пошкодження об`єкту оренди;

- витяг з державної реєстрації;

- інші документи, передбачені законодавством.

У договорі на новий термін можуть бути передбачені зміни на підставі рішень органів місцевого самоврядування, інших нормативних актів відповідно до чинного законодавства.

У розділі 11. Договору сторони погодили додаткові умови пропозиції орендаря щодо умов договору оренди: 11.1 Відшкодувати орендодавцю частину податку на землю згідно окремих рахунків.

22.01.2018 сторони підписали акт приймання-передачі Відповідачеві нежитлового приміщення загальною площею 74,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в тимчасове користування (оренду).

За даними Позивача, в порушення умов Договору, Відповідач не сплатив орендну плату, у зв`язку з чим у нього утворився борг у розмірі 24 064,27 грн. за період з червня 2020 по день закінчення договору 02.12.2020; орендоване майно до теперішнього часу Позивачеві не повернуто.

26.01.2021 Управління молоді та спорту Кам`янської міської ради винесено Наказ №10-аг Про нарахування неустойки з використання орендованого приміщення після закінчення терміну дії договору оренди, у якому зазначено, що у зв`язку з систематичним порушенням умов договору оренди, закінченням терміну дії Договору оренди, наявністю заборгованості з орендної плати, несвоєчасним звільненням орендованого приміщення, відповідно до п.10.11. Договору оренди, ст. 291 ГК України, ст. 785 ЦК України, Відповідачеві нараховується неустойка у розмірі подвійної орендної плати за використання приміщення після припинення дії Договору.

За розрахунком Позивача, загальний борг Відповідача з орендної плати становить 31 297,44 грн., у тому числі неустойка у розмірі подвійної орендної плати за період 12.2020 і 01.2021 7 233,17 грн.

З посиланням на п.3.8. Договору за порушення умов Договору Позивач нарахував Відповідачеві пеню у розмірі 59,73 грн. за період січень грудень 2020.

Посилаючись на п.11.1. Договору Позивач нарахував Відповідачеві борг зі сплати земельного податку у розмірі 6 841,28 грн.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач направляв Відповідачеві претензії від 26.02.2021 №03-01/184, від 18.06.2020 №03-01/494, з вимогою про сплату заборгованості та відшкодування земельного податку, разом з претензією від 26.02.2021 №03-01/184 Відповідачеві повторно направлено рахунки на оплату земельного податку та акти прийому-передачі наданих послуг за період з червня 2020 по січень 2021. Претензії залишені Відповідачем без відповіді та задоволення.

На підтвердження понесених Позивачем витрат зі сплати земельного податку, Позивач надав копії платіжних доручень, що знаходяться в матеріалах справи.

Предметом доказування у даній справі є умови виконання договору оренди, період виникнення (існування) зобов`язань, наявність боргу за Договором, обґрунтованість нарахування штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст.285 ГК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України).

01.02.2020 введено в дію нову редакцію Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до п.2. Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Частиною 1, 3, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у чинній редакції) визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Аналогічні положення містить ст. 286 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1-4 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у чинній редакції)

1. Продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

2. Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які:

укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше;

укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону;

укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону;

укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

3. Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

4. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у чинній редакції) договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено.

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (ч.1 ст.25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у чинній редакції).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши доводи сторін, беручи до уваги надані сторонами докази, суд частково приймає позицію Позивача та частково погоджується з доводами Відповідача.

Так, Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців та діє з 03.01.2018 до 02.12.2020 включно.

У розділі 3 Договору сторони визначили умови внесення орендної плати.

Відповідач, у якості доказів сплати боргу за спірні періоди, надав платіжні доручення за 27.12.2017 на суму 6 285,03 грн. з призначенням платежів: "оплата за оренду за серпень, за жовтень, Медична,28". Однак такі платіжні доручення не можуть бути прийняті судом у якості належних доказів оплати за спірним Договором, оскільки сторонами Договір укладено 03.01.2018, тобто після внесення оплат Відповідачем, отже суд доходить висновку, що зазначені оплати стосуються інших правовідносин між сторонами та не можуть бути доказами у даній справі.

Умови продовження терміну дії Договору погоджені сторонами у п. 10.4. Автоматичне продовження дії Договору сторонами у Договорі не погоджувалося.

З урахуванням того, що строк дії Договору закінчувався 02.12.2020, то до умов щодо його продовження повинні застосовуватися положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у чинній редакції), виходячи з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

В матеріалах справи відсутні докази звернення Відповідачем до Позивача в установленому порядку з пропозицією продовження Договору, а тому суд вважає, що Договір припинено 02.12.2020.

Як зазначає Позивач та не заперечує Відповідач, майно до теперішнього часу не повернуто Орендодавцю.

При зверненні з позовом до суду, Позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 785 ЦК України нарахував Відповідачеві пеню у розмірі подвійної орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Виходячи з аналізу положень ст. 785 ЦК України, можна дійти висновку, що право щодо застосування штрафних санкцій у вигляді стягнення пені у розмірі подвійної орендної плати належить Наймодавцеві (Орендодавцю).

Оскільки Відповідач не повернув майно Орендодавцю, то нарахування неустойки у розмірі подвійної орендної плати за фактичний час використання об`єкту оренди, понад термін дії договору, суд вважає правомірним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 797 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Пунктом 11.1. Договору сторони погодили обов`язок Орендаря відшкодувати Орендодавцю частину податку на землю згідно окремих рахунків. У відповіді на відзив Позивач обґрунтував, що відшкодування земельного податку розраховано, виходячи з площі орендованого приміщення (74 м2).

Відповідач не надав суду доказів невірного розрахунку Орендодавцем необхідної до відшкодування частини податку на землю. З урахуванням умов Договору, та п. 284.3. ст. 284 ПК України, якою передбачено, якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території, заперечення Відповідача, що Позивач не є платником земельного податку судом не приймається.

Таким чином, нарахування Позивачем на відшкодування частини земельного податку 6 841,28 грн. є правомірним та таким, що відповідає чинному законодавству.

Перевіривши розрахунки пені, суд частково погоджується з Відповідачем щодо наявності підстав для застосування позовної давності до стягнення пені за січень і лютий 2020 року, оскільки у п. 3.8 Договору сторони погодили граничний строк внесення орендної плати (20 число місяця слідуючого за розрахунковим) та строк нарахування пені відмінний від передбаченого ст. 232 ГК України, однак не погодили зміну строку позовної давності. Позов до суду Позивач здав на пошту 14.04.2021, відповідно, позовна давність в 1 рік (ст. 258, 267 ЦК України) за вимогами про сплату пені на борг за січень, лютий 2020 року збігла 21.02.2021, 21.03.2021. За перерахунком суду пеня з простроченої суми становить 39,48 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення з Відповідача належать: 31 297,44 грн. боргу з орендної плати, 39,48 грн. пені, 6 841,28 грн. відшкодування земельного податку, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Управління молоді та спорту Кам`янської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь Управління молоді та спорту Кам`янської міської ради (51931, м. Кам`янське, вул. Москворецька, 14, код 42980362) 31 297,44 грн. заборгованості з орендної плати, 39,48 грн. пені, 6 841,28 грн. відшкодування земельного податку, 2 268,80 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29.06.2021.

Суддя С.Г. Юзіков