ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021м. ДніпроСправа № 904/1379/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Епірок Україна", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат",м.Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 7 174 093,53 грн.

Представники:

від позивача Сівовна Ю.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Епірок Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 6 580 000, 00 грн., що складають суму заборгованості за договором про закупівлю товарів №788/13/212Е, 235 204, 33 грн. річних, 358 889,20 грн. інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товарів № №788/13/212Е від 28.08.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд зменшити розмір неустойки у десять разів, посилаючись на негативні наслідки для підприємства в разі стягнення з останнього неустойки в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов не погоджується, з огляду на таке.

Посилаючись на статтю 233 ГК України, статтю 551 Цивільного кодексу України, а також відповідну судову практику та наведені у відзиві обґрунтування, відповідач, заради не настання для нього негативних наслідків вказує на необхідність зменшення розміру неустойки у десять разів, що на його думку буде відповідати засадам добросовісності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При подачі позову позивач не нараховував неустойку згідно умов спірного договору та статті 231 ГК України.

Зменшення сум, нарахованих згідно статті 625 ЦК України, діючим законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2021 року, з подальшим відкладенням до 20.04.2021.

Ухвалою суду від 20.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 26.05.2021 включно, відкладено підготовче засідання до 11.05.2021 та зобов`язано позивача надати до підготовчого засідання: розрахунки заявлених до стягнення сум основного боргу, річних та інфляції грошових коштів з зазначенням суми, дати та відповідних платіжних документів згідно з якими відповідачем за спірний період здійснювалися часткові оплати за спірним договором; докази надсилання документів відповідачу.

06.05.2021 на вимогe ухвали суду від 20.04.2021 позивачем через канцелярію подано пояснення по справі.

Ухвалою суду від 11.05.2021 розгляд підготовчого засідання відкладався до 26.05.2021.

В підготовче засідання, що відбулось 26.05.2021 сторони не з`явились, позивач надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач не повідомив суду причини неявки його представника в судове засідання.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.06.2021.

У судове засідання, що відбулося 16.06.2021 представник відповідача не з`явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи та контррозрахунок заявлених до стягнення річних та інфляції грошових коштів.

Враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Крім того, у судовому засідання позивачем заявлено клопотання в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

16.06.2021 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

28.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Епірок Україна" (Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) укладено Договір про закупівлю товарів №788/13/212Е (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначені в п. 1.2 Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.2 Договору Постачальник зобов`язується поставити Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка, код 4326 (Підземний самоскид вантажопід`ємністю 20т) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору сума (ціна) Договору, з урахуванням робіт з монтажу, налагодження та отримання дозвільних документів на експлуатацію товару, відповідно до Специфікації № 1 становить 10 958 333,33 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 2 191 666,67 грн. Загальна сума становить 13 150 000,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що Покупець здійснює 30% передоплату вартості заявленого до поставки товару.

Наступні 40% - по факту поставки, протягом 30-ти календарних днів після проведення робіт з монтажу, налагодження та введення товару в експлуатацію; отримання дозвільних документів на експлуатацію товару; проведення Постачальником навчання персоналу Покупця та підписання сторонами Акту здачі-приймання товару.

Останні 30% - до 31.01.2020.

Поставка Товарів здійснюється на умовах DDP (шахта Смолінська, смт. Смоліне, Маловисківсий р-н, Кіровоградська область) відповідно до Інкотермс 2010 (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до пункту 5.4 Договору датою поставки Товару та переходу права власності на Товар буде вважатися дата фактичної поставки Товару на склад Покупця та підписання видаткової накладної.

Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.03.2020, в частині оплати до повного розрахунку, а в частині гарантійних зобов`язань до закінчення гарантійного строку на товар (пункт 12.1 Договору).

Між сторонами було укладено Специфікацію № 1 до спірного Договору на загальну суму 13 150 000,00 грн., якою сторони погодили найменування продукції, одиницю виміру, кількість та ціну.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 13 150 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № від 19.019.2019 та ввів самоскид МТ2010 в експлуатацію, що підтверджується відповідним актом № 17/11/10/2019 від 11.10.2019 (а.с. 29-30).

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлений товар на суму 6 570 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких долучено до матеріалів справи.

Таким чином, не сплата відповідачем грошових коштів за отриманий товар становить 6 580 000,00 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 6 580 000,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 31.01.2020 по 08.02.2021 в сумі 235 204,33 грн. та інфляція грошових коштів з лютого 2020 по січень 2021 в сумі 358 889,20 грн.

Відповідно до здійсненого господарським судом перерахунку річних, встановлено, що розрахунок здійснений без урахування днів часткових оплат, у зв`язку з чим до стягнення підлягають річні в сумі 234 211,71 грн.

Розрахунок інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана сума підлягає до примусового стягнення.

Щодо клопотання відповідача про зменшення неустойки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 233 ГК України передбачено, що у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачем відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення річні у сумі 3 958,78 грн. та інфляцію грошових коштів, які за своєю правовою природою не відносяться до неустойки.

Крім того, суд звертає увагу, що зменшення сум, нарахованих згідно статті 625 Цивільного кодексу України не передбачено нормами чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлене відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 530, 625, 626, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Епірок Україна" (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, корп. 3; ) 6 580 000,00 - основного боргу, 234 211,71 грн. - річних, , 358 889,20 грн. інфляції грошових коштів, 107 596,51 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 29.06.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко