ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" червня 2021 р. Справа№ 910/5343/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання Макуха О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали заяви Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «Основа»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 14.01.2021 (повний текст складено 18.01.2021)

у справі № 910/5343/20 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича

група «Основа»

до Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту

освіти» Міністерства освіти і науки України

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 3 150 066,42 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі № 910/5343/20 призначено судову санітарно-епідеміологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «Основа» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати ухвалу про повторне призначення судової експертизи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх зазначило, що суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому розгляду справи. Доводи апелянта зводяться до того, що в матеріалах справи вже наявний висновок експертизи з питань, які поставлено судом в ухвалі про повторне призначення експертизи, відтак повторне призначення експертизи з цих же питань апелянт вважає незаконним. Крім цього, апелянт вказував, що в матеріалах справи міститься достатнє документальне підтвердження відповідності виготовлених ним посібників нормам та стандартам, встановленим на території України, а також вимогам укладеного між сторонами Договору. За твердженнями апелянта, чинним ГПК України не передбачено такої процесуальної дії як повторне призначення тої самої судової експертизи, ним визначено можливість призначення лише повторної експертизи за наявності сумнівів у правомірності висновку експерта (необґрунтованості, суперечності з іншими матеріалами справи тощо), з дорученням її проведення іншим експертам. Апелянт стверджував, що наявні в матеріалах справи результати судової санітарно-епідеміологічної експертизи не визнавались судом неповними або неясними, не піддавались сумніву, а тому відсутні підстави для призначення додатково або повторно експертизи. Висновки суду про необхідність повторного призначення експертизи обґрунтовано невідповідністю наявного в матеріалах справи висновку вимогам щодо оформлення проведеного дослідження, проте приписами чинного ГПК України не передбачено такої процесуальної дії як повторне призначення експертизи у разі невідповідності висновку експерта встановленим вимогам щодо порядку його оформлення. При цьому, позивач зазначив, що оскаржувана ухвала порушує його право на розгляд справи впродовж розмірного строку.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Зокрема, зазначив, що ключовим для вирішення спору по суті є необхідність встановлення відповідності виготовленої позивачем продукції умовам замовлення відповідача та відповідним санітарно-епідеміологічним і технічним стандартам, відповідно для вирішення справи необхідна наявність спеціальних знань, які не обмежено знаннями права. Ухвалення обґрунтованого та об`єктивного рушення у справі, на переконання відповідача, можливе лише за наявності докладної експертизи (дослідження) і належних експертних висновків, оформлених відповідно до вимог законодавства. При цьому, відповідач стверджував, що в матеріалах справи відсутні експертні висновки, оформлені із дотриманням приписів спеціального закону, зокрема, п.п. 4.14, 41.15 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 07.10.1998. Висновки, на яких наголошував позивач, на переконання відповідача, не містять й 10-ї частини тієї інформації, яка повинна в них міститись, зокрема відсутні вид та докладний опис досліджень, проведений експертом, обґрунтований письмовий висновок на основі досліджень та інше, відповідач акцентував увагу, що за приписами ст. 107 ГПК України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

У наданій апеляційному суду відповіді на відзив позивач (апелянт) стверджував про відсутність підстав для проведення ще однієї експертизи у справі, адже відповідність виготовленої позивачем продукції вже підтверджено трьома експертними висновками, один з яких надано за результатами проведеної судової експертизи, призначеної місцевим судом. Також позивач акцентував увагу на тому, що процесуальним законодавством не передбачено повторного призначення експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «Основа» задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі № 910/5343/20 - скасовано.

25.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі №910/5343/20 в частині чи можуть наявні об`єктивні сумніви у правильності та законності експертних висновків, які суперечать один одному, матеріалам справи та не відповідають порядку, формі проведення судових експертиз та оформлення їх висновків, вважатись достатніми підставами для призначення повторної експертизи по справі з дорученням її проведення іншій експертній установі.

02.06.2021 на запит Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/5343/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «Основа» до Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України про зобов`язання вчинити дії та стягнення 3 150 066,42 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2021 судове засідання для розгляду заяви Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі №910/5343/20 призначено на 22.06.2021.

В судове засідання апеляційної інстанції 22.06.2021 з`явився представник відповідача (заявника), представник позивача не з`явився не зважаючи на вчинення апеляційним судом дій щодо його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом оформлення відправки відповідної ухвали суду, яку згідно акта Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 було прийнято канцелярією суду, проте не було надіслано в зв`язку з відсутністю коштів для здійснення поштових відправлень.

Разом з цим, згідно даних з офіційного сайту Укрпошти за штриш кодовим ідентифікатором 298 відповідне відправлення було прийнято поштою до відправлення 14.06.2021 та отримано уповноваженим представником позивача 22.06.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, яких було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання 22.06.2021 представник позивача, явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явився не зважаючи на вчинення судом дій щодо його належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважав за можливе справу за заявою про роз`яснення поставну апеляційного суду розглядати за відсутності згаданого представника.

Представник відповідача (заявника) в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою заяву, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, проте повідомив, що зміст постанови йому відомий та зрозумілий, а підставою для звернення з відповідною заявою стало нерозуміння змісту вказаної постанови судом першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача (заявника), дослідивши матеріали згаданої вище заяви про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/5343/20, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ця заява не підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи із змісту ст. 245 ГПК України, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє у роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала.

Правове обґрунтування прийнятого рішення в його мотивувальній частині, а також правові наслідки, пов`язані з виконанням судового рішення, не можуть бути предметом роз`яснення відповідно до ст. 245 ГПК України у чинній редакції. Роз`яснення ж порядку застосування приписів законодавства в розумінні наведених статей закону, теж не допускається.

Таким чином, для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є встановлення факту виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого судом рішення, а також залишення судом без змін суті рішення.

Поряд з тим, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість внесення змін в існуюче рішення, будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається на підставі ч. 2 ст. 245 ГПК України, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З огляду на наведене, роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 910/4442/18, від 15.11.2019 у справі № 916/10/18, а також в ухвалі Великої Палати Верхового Суду від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16.

Оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі № 910/5343/20 про призначення судової санітарно-епідеміологічної експертизи, тобто постанова суду апеляційної інстанції, із заявою про роз`яснення якої звернувся заявник, не є судовим рішенням, право на роз`яснення якого передбачено положеннями ст. 245 ГПК України, адже воно не підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Крім цього, звертаючись з даною заявою про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/5343/20, заявник фактично просив не роз`яснити йому судове рішення - постанову суду апеляційної інстанції (з урахуванням наведених вище правил роз`яснення), а надати пояснення з приводу можливості призначення у справі повторної експертизи з дорученням її проведення іншій експертній організації.

Разом з цим, в мотивувальній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/5343/20 чітко обґрунтовано мотиви прийнятої постанови про скасування ухвали суду про повторне призначення експертизи, що виключає можливість її неоднозначного тлумачення, а можливість призначення у справі повторної експертизи суд першої інстанції повинен вирішувати з урахуванням обставин та матеріалів справи, а також приписів чинного ГПК України.

За таких обставин, подана Державною науковою установою «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України заява про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/5343/20 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 245 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/5343/20 відмовити.

Матеріали справи № 910/5343/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений чинним ГПК України.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко