ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/117/21

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна організація "Софія Київська", Київська обл., с. Софіївська Борщагівка

третя особа 1 на стороні позивача Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", м. Київ

про стягнення 1 878 951 грн. 76 коп.

Представники сторін:

позивача - Баранецька М.Р.;

відповідача - Денисенко Є.В.;

третя особа 1 - Білик І.М.;

третя особа 2 - Вознюк Є.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 111,971 тис. куб. метрів та стягнути з останнього вартість безпідставно набутого майна в сумі 939 475 грн. 88 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було безпідставно набуто з газотранспортної системи у лютому 2017 року 111,971 тис.куб.м. природного газу, який належить позивачу.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.05.2021 року по 16.06.2021 року.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову посилаючись на те, що за умовами п. 2 глави І розділу Х Кодексу ГТС оператор газорозподільної системи зобов`язаний припинити (обмежити) транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або в точці виходу з газотранспортної системи у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу.

При цьому, оператор газотранспортної системи, замовник послуг транспортування надає повідомлення/доручення про припинення/обмеження транспортування природного газу виконавцю з використанням електронного підпису уповноваженої особи. У супереч вказаним нормам законодавства АТ "Укртрансгаз" після встановлення нібито несанкціонованого відбору природного газу ТОВ "Житлово-експлуатаційна організація "Софія Київська" зобов`язаний був направити останньому відповідне повідомлення-вимогу про самостійне припинення споживання природного газу в точці виходу. Проте, вказаного позивачем виконано не було, будь-яких повідомлень-вимог відповідач не отримував.

Отримання відповідачем природного газу в лютому 2017 р. в обсязі 111,971 тис. куб. м. підтверджується актом 0942130NWFTO16 наданих послуг з транспортування природного газу, який було підписано між ПАТ «Київоблгаз» та ТОВ "Житлово-експлуатаційна організація "Софія Київська" 28.02.2017 р. Відповідачем було сплачено за використаний газ у період лютий 2017 р., що підтверджується квитанціями.

Таким чином, позивачу ще у лютому 2017 р. було відомо про отримання відповідачем природного газу, а АТ "Укртрансгаз" звернулось із позовом лише в січні 2021 р., майже через 4 роки, тобто загальний строк позовної давності сплив. Просить суд відмовити в позові та застосувати строки позовної давності.

Третя особа на стороні позивача АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у своїх письмових поясненнях зазначає наступне:

Відповідач не додає жодного доказу наявності договору на постачання природного газу, укладеного з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а також взагалі не зазначає про існування договірних відносин з третьою особою.

Підставою для постачання природного газу споживачу, є, зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов, а також наявність підтверджуючого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача. Доказом який підтверджує саме факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу в рамках укладеного договору поставки, який і має фіксувати проведення господарської операції, який не був наданий відповідачем.

Просить суд задовольнити позовні вимоги AT "Укртрансгаз" у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" у письмових поясненнях зазначає таке:

Між позивачем та відповідачем у спірний період існували договірні відносини, а саме діяв договір транспортування природного газу магістральними трубопроводами, що був укладений на підставі типового договору, затвердженого Постановою НКРЕ від 22.09.2011 р. № 1579.

Згідно умов типового договору на транспортування природного газу мігастральними трубопроводами, підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку оператором ГТС відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу газу, наявності у Замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби.

АТ "Укртрансгаз" отримував від відповідача грошові кошти за послуги транспортування обсягів природного газу, і жодного разу не повідомив, що здійснював послуги транспортування газу, як такого, що несанкціоновано відібраний з газотранспортної системи.

Обсяги природного газу, спожиті відповідачем у лютому 2017 р. були законно придбані у АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відповідно до укладених та діючих у вказаний період договорів постачання природного газу.

Позивачем пред`явлено дві взаємовиключні умови: повернення спожитого природного газу та стягнення вартості цього ж самого обсягу природного газу. Одночасне заявлення двох альтернативних вимог, є свідченням безпідставності та необґрунтованості даного позову, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що у лютому 2017 ТОВ ""Житлово-експлуатаційна організація "Софія Київська" безпідставно набуло з газотранспортної системи - 111,971 тис. куб. м. природного газу, власником якого є AT "Укртрансгаз".

Для відбору Відповідачем у лютому 2017 р. природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є Позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ "Київоблгаз", Відповідач повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу, а за його відсутності Відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання як це передбачено абз. 2 п. 3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, та п. 10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496.

Однак, Відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з Позивачем здійснив відбір в обсязі 111,971 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується звітом ПАТ "Київоблгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2017, в якому в графі "Фактично спожитий обсяг за місяць Всього" по рядку "Категорія/Назва постачальника" вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи в лютому 2017 р. обсяг природного газу в розмірі 111,971 тис. куб. м. природнього газу.

Виходячи з такого, оскільки Відповідачу в лютому 2017 р. не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 111,971 тис. куб. м. природного газу Відповідачем був здійснений з обсягів природного газу Позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС, що підтверджується довідкою Головного бухгалтера AT "Укртрансгаз".

На думку позивача відповідач набув природний газ Позивача у лютому 2017 р. в обсязі 111,971 тис. куб. м. без будь-якої підстави.

Дослідивши наведені в позові доводи та наявні в матеріалах справи докази суд зазначає таке:

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Доводи позивача спростовують подані ним же звіти ПАТ «Київоблгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2017 р., з якого вбачається, що з мереж УМГ ПАТ «Укртрансгаз» у лютому 2017 р. ТОВ «Житлово-експлуатаційна організація «Софія Київська» було отримано 111,971 тис. куб.м. газу.

Тобто подані позивачем докази не доводять, що відповідач безпідставно набув з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, в лютому 2017 р. природний газ в загальному обсязі 111,971 тис. куб.м., який належить позивачу.

Відповідно до положень Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування, які є складовими послуги транспортування природного газу, здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Як зазначалось вище, відповідачем був підписаний акт приймання-передачі природного газу, за який було здійснено оплату, тому посилання позивача на повернення майна та сплату боргу є безпідставними та не обґрунтованими.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову у даній справі, витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 29.06.2021 року.

Суддя Л.Я. Мальована