Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/346/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 86В, кв.1, )

до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 10, )

про стягнення в сумі 141 246,38 грн.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Морганюк Ю.Є.;

від відповідачів: Бойчура П.В..

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 01.06.2021 року по 15.06.2021 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області в якому просить стягнути 141 246,38 грн. заборгованості за поставлений природний газ в січні-лютому 2021 року.

Позовні вимоги мотивує наступним. 01.06.2020р. між ТОВ «Благогаз Збут» та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Рівненській області було укладено Договір № 109-20 на постачання природного газу.

У січні-лютому 2021 року Позивач здійснював постачання природного газу на користь Відповідача. Позивач звертався до Відповідача в телефонному режимі, а також направляв листи на електронну пошту Відповідача з проханням укласти Додаткову угоду до Договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року в обсязі, що не перевищує 20% суми або Договір на постачання природного газу в січні- лютому 2021р., однак жодної відповіді не отримав. Відповідно до «Правил постачання природного газу» Відповідач (Споживач) повинен сам контролювати споживання газу і самостійно обмежити споживання, проте і цього не було зроблено. Відповідач продовжував споживати природний газ протягом січня-лютого 2021р., що підтверджується даними даних Оператора ГТС, відображеними у електронній платформі SAP.

Позивач вважає, що споживання визначене на підставі даних Оператора ГТС, які відображені на електронній ІТ- платформі SAP, відтак не залежить від постачальника, є достовірними і точними.

Факт постачання природного газу у січні-лютому 2021р. підтверджує:

- Актом приймання передачі природного газу та видатковою накладною № РН-0000012 від 31.01.2021р. на об`єм 13, 81690 тис.м.куб. в розмірі 128 497,18 грн.;

- Актом приймання передачі природного газу та видатковою накладною № РН-0000477 від 28.02.2021р. на об`єм 0,81905 тис.м.куб в розмірі 7 617,17 грн.;

- Актом приймання передачі природного газу та видатковою накладною № РН-0000478 від на об`єм 0,55183 тис.м.куб 28.02.2021р. в розмірі 5 132,03 грн..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До господарського суду Рівненської області від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначає наступне. 01.06.2020р. між ТОВ «Благогаз збут» та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Рівненській області було укладено Договір №109-20 на постачання природного газу. Позивач не вказує, що згідно п. 9.1. Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з 15 жовтня 2020 до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Розрахунки по даному Договору здійсненні в повному обсязі, тим більше, що на сайті Уповноваженого органу, даний договір має статус «Закритий» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-04-14-001338-b). Крім того, на звернення Позивача до Відповідача, Позивачу повернуте забезпечення виконання договору постачання природного газу. Згідно ч. І п. 2 ст. 27 ЗУ «Про публічні закупівлі» від 25.12.15 №922-VIII «Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю».

Одночасно з тим Позивач підписує та скріплює печаткою Додаткову угоду від 28 грудня 2020 року №1/251-20 до Договору, про зменшення обсягів закупівлі. (Підтвердження копія Додаткової угоди від 28 грудня 2020 року №1/251-20 до договору на постачання природного газу №109-20 від 01.06.2020 та оприлюднення її на сайті прозорро за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-04-14-001338-b).

ТУ ДСА України в Рівненській області не могло знати про споживання природного газу ТОВ «Благогаз збут», оскільки 29 грудня 2020 року оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю природного газу ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA- 2020-12-04-011809-Ь), згідно процедури закупівлі відповідно до ЗУ «Про публічні закупівлі» від 25.12.15 №922-VIII. Дану закупівлю було оголошено 04 грудня 2020 року з строком поставки товару з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 року. Наслідком є підписання та оприлюднення Договору від 14.01.2021р. №41АВ337-129-21/1-21 на постачання природного газу між ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» та ТУ ДСА України в Рівненській області. Пунктом 9.1. Договору від 14.01.2021р. №41АВ337-129-21/1-21 передбачено, що Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів в інформаційній платформі Оператора TTC до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Одночасно з тим Позивач не надав жодного підтвердження про направлення Відповідачу проекту Додаткової угоди до Договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року в обсязі, що не перевищує 20% суми або проекту договору на постачання природного газу в січні-лютому 2021р.

Зазначає, що Відповідач не зміг би укласти Договір на постачання природного газу в січні-лютому 2021р з Позивачем оскільки це суперечить вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» №922-УІІІ від 25.12.2015 року, Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-УПІ, Кодексу газотранспортної системи, а також Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (з урахуванням глави 21 розділу II Правил постачання природного газу та п.1 глави 8 розділу XI Кодексу ГТС), споживач природного газу в одному місяці не може мати декількох постачальників природного газу, окрім випадків, якщо його річний обсяг споживання природного газу перевищує 30 млн. куб. м.

Позивач вказує, що споживання визначене на підставі даних Оператора ГТС, які відображені на електронній IT-платформі SAP, відтак не залежить від постачальника, є достовірними і точними. Відповідно ч.5 розділу І Правил, інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Відповідно і достовірність даних підтверджується Оператором ГТС. З даних з IT-платформи SAP за січень 2021р (ст.29 Справи) та даних з IT-платформи SAP за лютий 2021р не вбачається, що вони надані Оператором ГТС оскільки зазначені Дані з IT-платформи містять тільки підпис та печатку представника Позивача.

На надані суду копії Актів приймання-передачі природного газу №РН-0000012, №РН-0000477, №РН-0000478 Відповідач зазначає:

- дані Акти виставлені за період позадоговірних відносин, а саме за січень-лютий 2021року.

- Акти не підписані зі сторони Споживача та ненадана в письмовій формі мотивована відмова від підписання Актів, оскільки Акти не направлялись на адресу Відповідача до 05.05.2021 (підтвердження копія листа ТОВ «Благогаз збут» до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Вх.№506 від 05.05.21 - 1 аркуш). А 30.04.2021 року була сформована та направлена позовна заява до Господарського суду Рівненської області 33013, м. Рівне, вул. Набережна, 26а (ст. 8-11 Справи).

Крім того, Відповідач зазначає, що Опис вкладення має розбіжності з наданими суду доказами Лист №22/02-1 від 22.04.2021 (а.с.28) та листом від 22.02.2021 №22/02-01 (а.с. 26, 26), дата вказана від 22.02.2021 р. помилкова або є підробленою, оскільки даним листом Позивач просить не пізніше ніж на наступний день з моменту отримання цієї вимоги, надіслати на адресу ТОВ «Благогаз збут» підписані та скріплені печаткою первинні документи та Акт звірки взаєморозрахунків за період 02.01.2021р. по 22.04.2021р.

Одночасно з тим, що Акти посилаються на Договір варто вказати, що в Актах порушена одна з істотних умов Договору, а саме ціна за одиницю товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ», є юридичною особою яка веде підприємницьку діяльність, а згідно ст. 42 Господарського кодексу України «Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку».

Відповідач зазначає, що ніяким чином не спонукав Позивача купувати природній газ для подальшої реалізації за цінами вищими ніж в Договорі.

14.06.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти відзиву, з підстав, аналогічним викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні 15.06.2021 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, натомість представник відповідача заперечив щодо заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексами газорозподільних та газотранспортної систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 із змінами та доповненнями.

Зокрема, приписами пункту 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 24963, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Договір постачання природного газу між іншими споживачами та їх постачальниками укладається відповідно до вимог чинного законодавства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут", як постачальник природного газу, не надало суду належних доказів укладення з Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Рівненській області, як споживачем, договору на постачання природного газу у січні-лютому 2021 року.

Посилання ТОВ "Благогаз Збут" на Договір на постачання природного газу № 109-20 від 01.06.2020 року є безпідставним, так як згідно п. 9.1. Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з 15 жовтня 2020 до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Доказів продовження чинності Договором на постачання природного газу № 109-20 від 01.06.2020 року після вказаної дати позивач суду не надав.

Одночасно з тим Позивач не надав жодного підтвердження про направлення Відповідачу проекту Додаткової угоди до Договору на постачання природного газу № 109-20 від 01.06.2020 року на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року в обсязі, що не перевищує 20% суми або проекту договору на постачання природного газу в січні-лютому 2021р..

Відтак суд доходить висновку, що у січні-лютому 2021 року договірні відносини щодо постачання природного газу між Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут", як постачальником природного газу та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Рівненській області, як споживачем, не існували.

Тим більше, що на сайті Уповноваженого органу, Договір на постачання природного газу № 109-20 від 01.06.2020 року має статус «Закритий» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-04-14-001338-b).

Крім того на звернення Позивача до Відповідача, Позивачу повернуте забезпечення виконання договору постачання природного газу (Підтвердження копія листа ТОВ «Благогаз збут» до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Вх.№5/21 від 04.01.21 та копія листа відповідь від 05.01.2021 №12- 04/21 «Щодо повернення коштів»). Згідно ч. І п. 2 ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.15 №922-VIII «Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю».

Щодо Актів приймання-передачі природного газу №РН-0000012, №РН-0000477, №РН-0000478 (а.с. 17 - 19 ) суд зазначає, що дані Акти виставлені за період позадоговірних відносин, а саме за січень-лютий 2021року, Акти не підписані зі сторони Споживача та не надана в письмовій формі мотивована відмова останнього від підписання Актів, оскільки Акти не направлялись на адресу Відповідача до 05.05.2021 (підтвердження копія листа ТОВ «Благогаз збут» до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Вх.№506 від 05.05.21 (а.с. 75), а 30.04.2021 року була сформована та направлена позовна заява до Господарського суду Рівненської області.

Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року Відповідачем оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю природного газу ТОВ «Рівнегаз бут» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-12-04-011809-Ь), згідно процедури закупівлі відповідно до ЗУ «Про публічні закупівлі» від 25.12.15 №922-VIII. Дану закупівлю було оголошено 04 грудня 2020 року з строком поставки товару з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 року. Наслідком закупівлі є підписання та оприлюднення Договору від 14.01.2021р. №41АВ337-129-21/1-21 на постачання природного газу між ТОВ «Рівнегаз Збут» та ТУ ДСА України в Рівненській області. Пунктом 9.1. Договору від 14.01.2021р. №41АВ337-129-21/1-21 передбачено, що Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів в інформаційній платформі Оператора TTC до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. (Підтвердження посилання на сайт прозоро https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-12-04-011809-Ь та копія Договору від 14.01.2021р. №41АВ337-129-21/1-21 на постачання природного газу).

Відтак суд зазначає, що Відповідач не зміг би укласти Договір на постачання природного газу в січні-лютому 2021р з Позивачем оскільки це суперечить вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» №922-УІІІ від 25.12.2015 року, Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-УПІ, Кодексу газотранспортної системи, а також Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (з урахуванням пунктів 21, 22 розділу II Правил постачання природного газу та п.1 глави 8 розділу XI Кодексу ГТС), відповідно до норм яких споживач природного газу в одному місяці не може мати декількох постачальників природного газу, окрім випадків, якщо його річний обсяг споживання природного газу перевищує 3 млн. куб. м..

Принагідно зазначити, що відповідно до Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 споживач природного газу на розрахунковий період, тобто на газовий місяць має право отримувати природний газ виключно від одного постачальника. Згідно з положеннями пункту 3 розділу II Правил, договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий ЕІС-код, та на строк, який кратний величині розрахункового періоду, визначеного в договорі постачання природного газу. Згідно з положеннями пункту 18 розділу II Правил, Постачальник має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким споживачем та за відсутності простроченої заборгованості споживача за природний газ перед діючим постачальником поставити природний газ споживачу в періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником. Таким чином, в одному розрахунковому періоді (газовому місяці) постачання природного газу споживачу може здійснювати лише один постачальник природного газу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 глави 5 розділу VI «Порядок фактичного розподілу (споживання) природного газу» Кодексу газорозподільних систем у разі, якщо за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) Оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою: В = Vф х Ц х К, де В - вартість природного газу, яка компенсується Оператору ГРМ; Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий споживачем за період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника; Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у відповідний період, Оператор ГРМ щомісячно публікує на своєму веб-сайті інформацію про таку ціну та період її дії; К - коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5 чи 2. Таким чином, за неможливості зупинення замовником споживання природного газу, фактично буде споживатися технологічний газ Оператора газорозподільної системи.

Посилання Позивача на те, що споживання газу визначається на підставі даних Оператора ГТС, які відображені на електронній IT-платформі SAP, відтак не залежить від постачальника, є достовірним і точним.

Відповідно ч.5 розділу І Правил, інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Відповідно і достовірність даних підтверджується саме Оператором ГТС.

З даних з IT-платформи SAP за січень 2021р (а.с.29) та даних з IT-платформи SAP за лютий 2021р (а.с. 30) не вбачається, що вони надані Оператором ГТС оскільки зазначені дані з IT-платформи містять тільки підпис та печатку представника Позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 12 Правил за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи / Кодексу газорозподільних систем. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.

Позивач, всупереч наведеним нормам не надав суду доказів того, що між Позивачем, як споживачем природного газу, та Оператором ГРМ/ГТС складався відповідний акт про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період (січень-лютий 2021 рік).

Відтак Позивач, не отримавши від споживача даних та/або даних Оператора ГТС про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період не мав права надавати споживачу примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період.

Також слід відмітити, що за приписами п.13 Правил постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі:

проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором;

перевищення підтвердженого обсягу природного газу, якщо інше не передбачено договором постачання природного газу;

розірвання договору постачання природного газу;

відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування;

настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу" та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил.

Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання.

Відповідно ж до п.14 Правил за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об`єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року N 338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за N 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час, коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу.

Постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС. Для цього у постачальника має бути укладений з Оператором ГРМ/ГТС договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ/ГТС постачальник надсилає Оператору ГРМ/ГТС відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу/транспортування природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно обмежити чи припинити розподіл (транспортування) природного газу на об`єкт (об`єкти) споживача. У такому разі Оператор ГРМ/ГТС відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює відповідне обмеження чи припинення розподілу/транспортування природного газу з дотриманням правил безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема Кодексу газорозподільних систем або Кодексу газотранспортної системи.

Позивач не надав суду доказів виконання ним вимог вищевказаних пунктів з метою здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що Позивач не довів належними та допустимими доказами факту наявності договірних відносин з Відповідачем щодо постачання природного газу у січні-лютому 2021 року та фактичного постачання газу Відповідачу у вказаних періодах, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" у задоволенні позову.

2. Судові витрати у справі покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 29 червня 2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.