ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Черкаси справа № 925/538/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М. Скиби, в приміщенні суду у порядку письмового провадження розглянув справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23

до Товариства з обмеженою відповідальністю БТК-ЛАД ПЛЮС, м. Черкаси, пров. Сіверянський, 35

про стягнення 44740,96 грн санкцій,

без виклику та участі повноважних представників сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю БТК-ЛАД ПЛЮС про стягнення 44740,96 грн пені за договором №004327-а від 15.09.2020 на виконання капітального ремонту приміщення, в якому просить суд стягнути з боржника 44740,96 грн пені та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.04.2021 позовну заяву залишено без руху.

06.05.2020 до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви. Тобто позивач у зазначений строк усунув недоліки позовної заяви

11.05.2021 відкрито провадження у справі.

15.06.2021 за результатами розгляду справи судом прийнято рішення без його проголошення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (Позивач, Замовник) та ТОВ «БТК- Лад Плюс» (Відповідач, Підрядник, Виконавець) 15.09.2020 був укладений договір №004327-а на виконання капітального ремонту приміщення в м. Золотоноша, вул. Черкаська, 6 (а.с. 8-10).

Результати виконання та прийняття робіт оформлюються двосторонніми актами форми КБ-2в, КБ-3 п. 4.4. договору.

Початок виконання робіт визначений протягом трьох днів з моменту підписання договору, виконання робіт до 23.10.2020. Роботи можуть бути виконані достроково п. 5.1. договору. Строк дії договору визначений до 31.12.2020.

Позивач вказує, що виконання робіт з капітального ремонту приміщення закінчено 18.12.2020 відповідно до акту приймання-передачі №3. Позивач вказує, що виконавець робіт прострочив, що є підставою для застосування до останнього санкцій відповідно до приписів ст. 612 ЦК України, п.п. 7.1, 7.4 договору. Позивач нараховує та вимагає стягнути на свою користь з відповідача 41813,98 грн. пені та 2926,98 грн. 7% штрафу за порушення строків виконання робіт на 56 днів (період з 23.10.2020 по 17.12.2020) (а.с. 94).

Позивач вимоги підтримав письмово, просить позов задовольнити, та спростовує відзив відповідача.

Відповідач вимоги заперечив та вказав, що позивачем застосований невірний підхід до нарахування пені, оскільки розмір пені обмежується приписами спеціального Закону «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання» - двома обліковими ставками НБУ. Подано письмовий відзив на позов. Відповідач визнав прострочення виконання робіт за договором. Відповідач повідомив про перерахування позивачеві розміру пені за подвійною ставкою НБУ платіжне доручення від 19.05.2021 №897 на суму 13980 грн. після відкриття провадження у справі. Заперечив одночасне стягнення і пені і штрафу 7%. Просить закрити провадження за відсутністю предмету спору.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу за прострочення виконання робіт за договором.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, за своєю правовою природою правовідносини сторін є договором підряду та врегульовані положеннями ст. 837 ЦК України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено початок виконання робіт - протягом трьох днів після підписання договору. Строк завершення виконання робіт до 23.10.2020, але роботи можуть бути виконані достроково (п. 5.1. Договору).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Виконання капітального ремонту відповідачем відповідно до Акту приймання-передачі №3 закінчено 18.12.2020, тобто з порушенням строків, визначених договором.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та договором.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7 % цієї суми.

Як встановлено судом, фактичне виконання робіт відбулося 18.12.2020, період прострочення виконання зобов`язання становить 56 днів.

Позивач нараховує та вимагає стягнути на свою користь з відповідача 41813,98 грн. пені та 2926,98 грн. 7% штрафу за порушення строків виконання робіт на 56 днів (період з 23.10.2020 по 17.12.2020) (а.с. 94).

Таким чином, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача суми збитків у вигляді пені за порушення строків виконання робіт на 56 днів у розмірі 41813,98 грн.

Відповідач не визнав позовні вимоги та надав докази часткової сплати пені за договором.

Щодо застосування штрафних санкцій:

Договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки укладено сторонами в письмовому виді розділ 7 Договору від 15.09.2020 (а.с. 8-10), що відповідає приписам ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України.

Суд враховує відсутність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем. Суд враховує прострочення відповідачем виконання робіт за договором на 56 днів. ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» до спірних відносин сторін застосований бути не може.

Щодо стягнення пені:

Позивачем заявлено до стягнення 41813,98 грн пені за період з 23.10.2020 по 17.12.2020.

Відповідач надав докази часткового погашення пені після відкриття провадження у справі 13980 грн згідно платіжного доручення №897 від 19.05.2021. Оплата прийнята позивачем. Провадження в цій частині належить закрити за відсутністю предмету спору. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 27833,98 грн. пені.

Щодо стягнення штрафу.

Право на стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання передбачено і умовами договору, і приписами закону.

Натомість позивач нараховує відповідачеві до стягнення 7% штрафу на суму пені (а.с. 94), що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Санкція на санкцію не нараховується та не може бути пред`явлена до стягнення.

В задоволенні цієї вимоги належить відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати санкцій відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення повного розрахунку.

Відповідно до приписів ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270,00 грн. судового збору, оскільки часткова сплата боргу проведена відповідачем після відкриття провадження у справі. .

Керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 231, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «БТК-Лад Плюс», м. Черкаси, пров. Сіверянський, 35, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

27833,98 грн пені та 2270,00 грн судового збору.

Провадження в частині стягнення 13980,00 грн закрити за відсутністю предмету спору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення, або через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 15.06.2021.

Суддя Г.М. Скиба