РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2021Справа № 910/16381/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали господарської справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Костецької Ганни Андріївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, буд. 12-Г, м. Київ, 01001, )

про стягнення 2 252 118,33 грн

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Костецька Ганна Андріївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення 2 141 827,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами у спрощений спосіб договору купівлі-продажу (захисних медичних масок), позивач поставив відповідачу партію масок на суму 2 079 000, 00 грн, проте, відповідач оплату за поставлений товар не здійснив, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення 2079 000, 00 основної заборгованості, 42 037, 38 грн 3 % річних та 20 790, 00 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду від 08.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляд., відкрито провадження у справі № 910/867/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.01.2021.

29.01.2021 року через канцелярію суду відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи та заяву про продовження процесуального строку на подання відзиву.

Ухвалою від 06.01.2021 розгляд справи відкладено на 11.02.2021.

10.02.2021 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, та вказує, що АТ «Ощадбанк» не робив пропозиції укласти договір (оферту) позивачу та будь-якій іншій особі. Посилання позивача на запит, як на пропозицію укласти договір, є помилковим. Головою правління не уповноважувалося ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на представництво з третіми особами з відповідними повноваженнями. Банком не було прийнято медичні маски до використання. В подальшому відповідачем було надіслано пропозицію укласти договір на інших умовах (щодо ціни за одиницю товару), проте, поштове відправлення з проектом договору не отримане позивачем. Таким чином, сторони не дійшли згоди істотних умов договору.

В судовому засіданні 11.02.2021 оголошено перерву до 17.03.2021.

12.02.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та клопотання про продовження підготовчого провадження, також позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 2 079 000, 00 грн. основного боргу, 58 773, 33 коп 3% річних, 114 345, 00 коп. інфляційних втрат.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що заява позивача про збільшення позовних відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду відповідну заяву у вказаній частині, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову.

15.02.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про витребування доказів, а 16.03.2021 відповідь на відзив.

Відповідно до повідомлення про оголошення перерви від 17.03.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 08.04.2021.

16.03.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 17.03.2021 оголошено перерву до 08.04.2021.

05.04.2021 через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, відповідачем - заперечення проти клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 19.04.2021 розгляд справи призначено на 13.05.2021.

Протокольною ухвалою від 13.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотань про витребування доказів, ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2021.

24.05.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 26.05.2021 оголошено перерву до 03.06.2021 та залишено без розгляду клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 03.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з позовом ФОП Костецька Г.А.. вказує, що на підставі оголошених намірів та розглянутих відповідачем пропозицій, згідно з узгодженими істотними умовами та погодженої ціни, відповідач закупив у позивача захисні медичні маски.

Перед початком постачання масок, на вимогу відповідача, позивачем надано АТ «Державний ощадний банк України» копію Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №12.2-18-1/8-1/8142 від 15.04.2020р. виданого заявнику експертизи ФОП Костецькій Г.А. на маски медичні захисні в якому зазначено, що останні виготовлені у відповідності із ДСТУ ЕN14683:2014 «Маски хірургічні. Вимоги та методи випробування» та відповідають встановленим медичним критеріям безпеки/показникам.

У відповідності до досягнутих з відповідачем домовленостей позивачем, як власником Приватного малого підприємства «Анет» та, одночасно, як фізичною особою - підприємцем Костецькою Г.А., протягом березня - травня 2020 року були направлені на адресу обласних філій АТ «Державний ощадний банк України» наступні партії захисних медичних масок:

1-а партія поставки: в березні 2020 року - 40 000 масок на суму 540 000,00 грн.

Оплата здійснена відповідачем 26.03.2020р. у повному обсязі, претензії у сторін

відсутні;

2-а партія поставки: в квітні 2020 року - 15 000 масок на суму 202 500,00 грн.

Оплата здійснена відповідачем 03.04.2020р. у повному обсязі, претензії у сторін відсутні;

3-я партія поставки: в травні 2020 року - 330 000 масок на суму 2 079 000,00 грн.

Як вказує позивач, поставлена партія масок на суму 2 079 000,00 грн відповідачем не оплачена.

У період травня 2020 року, на підставі Запиту комерційних пропозицій від 05.05.2020 року позивачем було поставлено, до визначених відповідачем регіональних відділень, маски у кількості 330 000 штук на загальну суму 2 079 000, 00 без ПДВ, з розрахунку ціни 1 маска - 6 грн.30 коп. без ПДВ.

Додатково на підтвердження домовленостей поставки товару, 15.05.2020 р. позивач отримала від працівника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» Мариненко В.В. електронний лист, у якому підтверджено замовлення на відправку масок на регіональні відділення АТ «Державного ощадного банку України».

Протягом травня 2020 року позивач свої договірні зобов`язання виконав та відправив через ТОВ «Нова пошта» маски захисні медичні (товар) по регіональним відділенням, про що повідомив відповідача.

Позивачем були направлені відповідачу рахунки на оплату товару, відповідач їх прийняв, однак до цього часу вартість товару не здійснив.

На думку позивача, між позивачем та відповідачем, як з суб`єктом господарювання, склалися договірні зобов`язання і відповідач зобов`язаний виконати оплату поставленої партії захисних медичних масок.

В подальшому 26.05.2020р. на адресу позивача надійшов лист від відповідача за вихідним №23/1-06/321 від 22.05.2020 за підписом заступника голови правління АТ «Державний ощадний банк України» Литвина В.М. про те, що відповідач маски в кількості 330 000 штук отримав, але вони не відповідають вимогам ДСТУ EN 14683:2014 «Маски хірургічні. Вимоги та методи випробування». Підставою для такого висновку стали припущення про те, що маски не щільно прилягають до носа користувача і це тягне за собою невідповідність стандарту.

На підставі договору №1929 від 13.07.2020р., було замовлене в ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМПУ» проведення мікробіологічних випробувань захисних масок позивача на відповідність ДСТУ EN14683:2014.

За результатами зазначеного дослідження, ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМПУ» видано Протокол результатів мікробіологічних випробувань №392 від 19.08.2020 року, в якому зазначено, що маски відповідають вимогам ДСТУ EN 14683:2014, а отже є придатними до використання.

Як вказує позивач, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі договору купівлі-продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, що передбачено ст.655 ЦК України.

На підтвердження своїх доводів, позивач надав електронну переписку, висновок державної санітарно-епідемілогічної експертизи, рахунки на оплату, листи, реєстри відправлень масок, протокол результатів мікробіологічних випробовувань .

Зі свого боку, відповідач вказує, що АТ «Ощадбанк» не робив пропозиції укласти договір (оферту) позивачу та будь-якій іншій особі. Посилання позивача на запит, як на пропозицію укласти договір, є помилковим. Головою правління не уповноважувалося ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на представництво з третіми особами з відповідними повноваженнями. Банком не було прийнято медичні маски до використання. В подальшому відповідачем було надіслано пропозицію укласти договір на інших умовах (щодо ціни за одиницю товару), проте, поштове відправлення з проектом договору не отримане позивачем. Таким чином, сторони не дійшли згоди істотних умов договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

У свою чергу, відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Як вбачається з запиту № 23-10/40/29912/2020-00 від 05.05.2020, він є переднім запрошенням Банку, яке адресоване необмеженому колу осіб та свідчить про готовність Банку розглядати оферти на постачання захисних медичних масок для установ АТ «Ощадбанк».

Так, Банк пропонував потенційним продавцям в комерційних пропозиціях (офертах) повідомляти істотні умови купівлі-продажу захисних масок, а саме, вартість одиниці товару з доставкою; наявну кількість; строки поставки, наявність висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Одночасно, в Запиті вказано електронну адресу, на яку Банк очікує одержувати зазначені пропозиції щодо захисних медичних масок.

При цьому суд зауважує, що зазначений Запит комерційних пропозицій Банку не містить жодної істотної умови майбутнього договору (в т.ч, вартості за одиницю продукції), а також будь-якого зобов`язання Банку.

Вказаний запит відповідача не стосується ні представництва в цілому ні питання визначення уповноваженої особи від Банку щодо постачання захисних масок. Таким чином, твердження позивача, про те, що Банком в Запиті визначено уповноважену особу не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 180 ГПК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. А за змістом ч. 3 ст. 180 ГПК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся) відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 241 ЦК України правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

При цьому, відповідно до Статуту Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» викладеного в новій редакції та погодженого НБУ 28.11.2019 (надалі - Статут), передбачено :

Органами управління Банку є:

Вищий орган - Кабінет Міністрів України, який здійснює управління корпоративними правами держави в Банку та виконує функції вищого органу управління Банку;

Наглядова рада - колегіальний орган управління Банку, що в межах своєї компетенції здійснює управління Банком та контролює і регулює діяльність правління з метою виконання стратегії розвитку Банку. Наглядова рада не бере участі у поточному управлінні Банком;

Правління - виконавчий орган, що здійснює поточне управління його діяльністю.

Тобто, виконавчим органом Банку, що здійснює поточне управління діяльністю є виключно правління.

При цьому слід зауважити, що відповідно до п. 161 Статуту голова правління, який керує роботою правління та має право представляти Банк без доручення.

Окрім того, саме голова правління вправі у межах своїх повноважень Статутом, делегувати окремі повноваження посадовим особам Банку видавати довіреності від імені Банку в тому числі на підписання договорів (угод, контрактів) та інших зобов`язуючих документів від імені Банку ( п.п. 4, 5, 6 п. 175 Статуту)

Позивач, на підтвердження досягнення письмових домовленостей поставки товару, зазначає, що 15.05.2020 позивач отримала від працівника відповідача АТ «Ощадбанк» Мариненка В.В. електронний лист, у якому підтверджено замовлення на відправку масок на регіональні управління АТ «Ощадбанк» та гарантовано, що оплата буде проведена по факту підтвердження отримання масок.

Натомість, матеріали справи не містять доказів про наділення повноважень - Мариненко В.В. щодо вчинення правочинів від імені АТ «Ощадбанк». За аналогічних підстав, відсутні повноваження на представництво інтересів АТ «Ощадбанк» у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому, відповідач після надходження поштових відправлень від позивача ФОП Костецької Г.А. на адреси територіальних підрозділів Банку за посередництвом поштового оператора «Нова пошта», листом від 22.05.2020 за №23/1-06/321 повідомив відповідача про повернення масок територіальними підрозділами Банку на адресу контактної особи, яка була визначена позивачем в комерційній пропозиції, шляхом направлення у період з 27.05.2020 по 02.06.2020 відповідних відправлень за допомогою служби доставки «Нова пошта».

Як вбачається з матеріалів справи, листом Банку від 29.05.2020 за №54-09/708/35973/2020-00/вих. позивача було запрошено взяти участь у переговорах щодо спірної ситуації, які мали відбутися 02.06.2020 у м. Києві, на що одержано відповідь ФОП Костецької Г.А. про неможливість прибуття у зв`язку з її відрядженням та надано повноваження на представництво її інтересів ОСОБА_4 .

Листом Банку від 22.06.2020 за №120.19-08/41864/2020-22/вих на адресу позивача для узгодження скеровано проекти актів про приймання продукції у зв`язку з поверненням установами АТ «Ощадбанк».

Позивачем зазначені листи Банку залишені без належної відповіді та реагування. Зокрема, позивачем не було забезпечено одержання повернутої установами АТ «Ощадбанк» продукції, яка скеровувалася територіальними підрозділами Банку на адресу контактної особи позивача, шляхом направлення відповідних відправлень за допомогою служби доставки «Нова пошта».

Листом від 17.07.2020 №23-10/78/48867/2020-00/вих. відповідачем надано відповідь на запити народного депутата Мандзія С.В. в якому вказано, що маски, на думку АТ «Ощадбанк», є товаром неналежної якості, останній змушений повернути товар та наполягає на дослідженні відібраних зразків експертними установами .

В подальшому, у зв`язку із неодержанням ФОП Костецькою Г.А. поштових відправлень, наказом начальника філії - Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 08.07.2020 № 499 створено комісію, якій доручено забезпечити отримання відправлень (зворотних відправлень), отримувачем яких є АТ «Ощадбанк», на відділеннях №№ 1, 15, 16, 19 ТОВ «Нова

пошта» в м. Хмельницький, та видано від імені Голови правління AT «Ощадбанк довіреності членам такої комісії.

Листом Банку від 23.07.2020 за №120.19-08/49934/2020-22/вих позивача повідомлено про необхідність прийняти участь у складанні акту приймання продукції що відбудеться 27-29.07.2020 на відділеннях №№ 1, 15, 16, 19 ТОВ «Нова пошта» в м. Хмельницький.

У зв`язку із неприбуттям ФОП Костецької Г.А. та/або її уповноваженого представника, комісією Банку у визначеному згідно вказаного вище наказу від 08.07.2020 №499 складено акти №№ 1, 2, 3, 4 приймання продукції (товарів) з відповідними додатками переліками (списками) експрес-накладних «Нова пошта», згідно яких у період з 27.05.2020 по 02.06.2020 продукція була повернута отримувачем (Банком) на адресу постачальника.

У даному випадку судом встановлено, що сторони не вчинили дій зі схвалення вказаного правочину, виходячи з оцінки наданих учасниками спору доказів.

В подальшому, відповідач листом від 29.10.2020 за №54-09/1439/71861/2020-00/вих на адресу позивача надіслав пропозицію укладення договору щодо постачання захисних медичних масок не більше 330 000 одиниць за ціною 1,20 грн. за одиницю . Проте, позивач поштове відправлення не отримав, відтак зазначена пропозиція щодо укладення договору, що є новою офертою, позивачем не була прийнята у визначеному відповідно до ст. 642 ЦК України порядку.

За висновком суду, позивач не надав суду доказів, які б свідчили про факт укладення та виконання ФОП Костецькою Г.А. договору про купівлю-продаж медичних масок. Натомість, наданими доказами з боку відповідача та іншими матеріалами справи доведено, що укладений не був, а значить зобов`язання за ним у сторін не виникли.

Будь-які інші доводи та твердження позивача не приймаються судом до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат., не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимог про стягнення суми основного боргу.

Виходячи з наведеного та в силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 у справі № 5-249кс15.

Подані позивачем докази на підтримання власної позиції, на думку суду, є неповними та непереконливими, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 25.06.2021

Суддя Н.І. Ягічева