ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1075/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Елемент» (73000, м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд.27, оф.1, код ЭДРПОУ - 36008973, електронна адреса: , )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» (65074, м. Одеса, вул. Косовська, буд.2/6, код ЄДРПОУ - 40842501, електронна адреса: @mail.gov.ua)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Карасьов І.О. - на підставі ордеру серії ХС №100540 від 04.05.2021р.;

Від відповідача: не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Компанія «Елемент», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» про стягнення заборгованості за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р. у розмірі 145 886 грн 55 коп.

Ухвалою суду від 22.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 20.05.2021р.

Ухвалою суду від 20.05.2021р. відкладено судове засідання на 03.06.2021р. Ухвалою суду від 03.06.2021р. відкладено судове засідання на 29.06.2021р.

Позивач - ТОВ «Компанія «Елемент», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, що надійшла до суду 22.06.2021р.

Відповідач - ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій», заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенні, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 03.06.2021р.

Позивач у справі зазначає, що 10.03.2020р. між ТОВ «Компанія «Елемент» (Постачальник) та ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» (Покупець) укладено Договір поставки №1103/01, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупця продукцію, а Покупець прийняти та оплатити її вартість в порядку та на умовах визначених цим Договором та додатками до нього.

Відповідно до умов п.п. 7.1., 7.2. Договору оплата продукції здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата продукції здійснюється Покупцем в строки, порядку та на умовах визначених у додатку до цього Договору.

Позивач зазначає, що у Додатку №1 до Договору сторонами узгоджено графік фінансування і поставки конструкцій. Крім того, в Додатку №1 сторони визначили порядок визначення вартості продукції.

Відповідно до п. 2 Додатку №1 вартість конструкцій, що поставляється за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р. визначається у гривнях із застосуванням грошового еквіваленту у іноземній валюті - євро. Розрахунок вартості конструкцій здійснюється за внутрішнім курсом Постачальника євро до гривні, який визначається за наступною формулою: К1 = К2+1% від К2 (де К1 - внутрішній курс Постачальника євро до гривні 29,07 грн на 10.03.2020р.; К2 - курс продажу євро (визначається на початок торгів в день виконання поставки виробів) в Системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України (МВРУ), оприлюдненому на Інтернет - сайті (за адресою: http://minfin.com.ua/, в розділі «Валюта» - «Міжбанк» (курс продажу євро) або за офіційною інформацією Національного банку України.

В п.3 Додатку №1 сторони визначили, що вартість 1 кв.м. конструкцій на день укладення договору поставки - 10.03.2020р. становить - 2 482 грн 14 коп., що відповідно до внутрішнього курсу Постачальника становить 85,38 євро за 1 кв.м. конструкцій. Вартість окремої конструкції, окремої партії конструкцій та загальна вартість конструкцій за Договором поставки визначається в порядку встановленому у цьому додатку та зазначається у додатках до договору накладних, рахунках тощо.

Відповідно до п.4 Додатку №1 поставка та оплата конструкцій здійснюється за вартістю, що розраховується на день виконання поставки за внутрішнім курсом Постачальника у випадку зміни (у бік підвищення) курсу продажу євро до гривні в Системі підтвердження угод на МВРУ.

Також позивач зазначив, що згідно із п. 4.1. Додатку №1 сторони встановили, що в порядку визначеному цим Додатком, за внутрішнім курсом Постачальника, на день виконання поставки, розраховується 80% від вартості конструкцій. Зазначений розрахунок (80% від вартості конструкцій) здійснюється за внутрішнім курсом Постачальника євро до гривні, в наступному порядку: К1 = К2+1% від К2 (де К2 - курс продажу євро (визначається на початок торгів в день виконання поставки виробів) в Системі підтвердження угод на МВРУ, оприлюдненому на Інтернет - сайті (за адресою: http://minfm.com.ua/, в розділі «Валюта» - «Міжбанк» (курс продажу євро) або за офіційною інформацією Національного банку України; К1 - внутрішній курс Постачальника євро до гривні на дату поставки конструкцій.

Відповідно до п. 4.2. Додатку №1 20% від вартості конструкцій на день виконання поставки розраховується за внутрішнім курсом Постачальника, визначеним на день укладення Договору поставки від 10.03.2020р.

За умовами п.5 Додатку №1 на підставі окремого рахунку Постачальника, додатково до сум визначених у графіку фінансування та поставки продукції, Покупець оплачує різницю у вартості конструкцій, розраховану в порядку визначеному цим Додатком, між вартістю виробів розраховану на день укладення Договору поставки - 10.03.2020р., та вартістю виробів розраховану на день виконання поставки. Зазначені рахунки підлягають оплаті Покупцем протягом 2-х банківських днів з моменту виконання поставки відповідної партії виробів.

Пунктом 6 Додатку №1 визначено, що Постачальник здійснює розрахунок вартості партії виробів на день її поставки за внутрішнім курсом Постачальника, та зазначає таку вартість у відповідній видатковій накладній та рахунку. Вартість виробів розраховану за внутрішнім курсом Постачальника Покупець оплачує додатково до визначеного сторонами графіку фінансування в строк 2 банківських дня, з моменту виконання поставки відповідної партії виробів.

Позивач зазначає, що відповідно до ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ч.3 ст.189 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності, зокрема, вільні ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін відповідно до ч.2 ст.190 Господарського кодексу України.

На підставі наведених вище положень закону, позивач дійшов висновку, що сторони застосували вільні ціни, визначили грошовий еквівалент в іноземній валюті виконання грошових зобов`язань, а також встановили відповідний порядок його визначення. Разом із цим сторони встановили, що встановлено, що грошове зобов`язання по оплаті продукції за Договором має бути виконане у гривнях.

За твердженнями позивача, у відповідності до п. 1.2. Договору останнім була виготовлена та поставлена відповідачу продукція - металопластикові вікна та двері (виготовлені із профілів ПВХ).

Згідно із положеннями п.2.2. Договору поставка продукції за Договором здійснена партіями відповідно до Графіка фінансування і поставки - Додаток №1 до Договору на підставі видаткових накладних, складених згідно замовлень Покупця.

Так, позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним було виконано поставку продукції (металопластикові конструкції) на загальну суму 7 019 252 грн 45 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними: №4 від 27.04.2020р. на суму 624 407 грн 14 коп.; №5 від 04.05.2020р. на суму 780 575 грн 45 коп.; №8 від 11.05.2020р. на суму 817 387 грн 45 коп.; №9 від 18.05.2020р. на суму 833 850 грн 11 коп.; №14 від 25.05.2020р. на суму 746 017 грн 28 коп.; №15 від 30.05.2020р. на суму 662 092 грн 14 коп.; №17 від 05.06.2020р. на суму 479 240 грн 27 коп.; №19 від 15.06.2020р. на суму 681 391 грн 68 коп.; №21 від 24.06.2020р. на суму 365 649 грн 66 коп.; №25 від 30.06.2020р. на суму 328 242 грн 50 коп.; №27 від 13.07.2020р. на суму 512 816 грн 44 коп.; №27/1 від 13.07.2020р. на суму 3 063 грн 37 коп.; №31 від 20.07.2020р. на суму 193 518 грн 96 коп.

За даними позивача, відповідач сплатив на користь ТОВ «Компанія «Елемент» 6 873 365 грн 88 коп., тобто, без урахування вартості поставленої продукції із застосованим еквівалентом в іноземній валюті, у зв`язку з чим за ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» виникла заборгованість у розмірі 145 886 грн 57 коп.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву зауважив, що відповідачем також сплачувалися супутні матеріали, а саме: розширювачі, що підтверджується платіжними дорученнями №0206 від 28.05.2020р. на суму 6 371 грн 32 коп., №0223 від 15.06.2020р. на суму 76 978 грн 55 коп. та №0266 від 25.06.2020р. на суму 76 978 грн 55 коп.

Таким чином, сплачені відповідачем кошти у розмірі 6 962 940 грн 65 коп. складаються з вартості оплаченої продукції у розмірі 6 873 365 грн 88 коп. та вартості супутніх матеріалів у розмірі 89 574 грн 77 коп.

Позивач також звертає увагу на те, що рахунок №32 від 31.07.2020р. на оплату різниці у вартості продукції між вартістю, розрахованою станом на 10.03.2020р., та між вартістю, розрахованою на день поставки відповідно до п.5 Додатку №1, був направлений відповідачу, але останній залишив його без уваги. В подальшому, вказаний рахунок був направлений відповідачу разом з претензією.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови Договору, зокрема, оплата, що мала надійти на 7 тижні у розмірі 1 000 000 грн, надійшла на 8 тижні; оплата, що мала надійти на 11 тижні у розмірі 1 000 000 грн, надійшла на 12 тижні; оплата, що мала надійти на рахунок позивача у розмірі 1 000 000 грн та 902 047 грн 95 коп. в решті окремими рахунками та 13 та 15 тижні графіку була сплачена не в повному обсязі та з порушенням строку.

Однак, не зважаючи на систематичні порушення умов Договору з боку відповідача, позивач, зі свого боку, виконав поставку продукції, проте, відповідач свої фінансові зобов`язання у повному обсязі не виконав.

Позивач зазначає, що з метою звірки взаємних розрахунків та визначення суми заборгованості станом на 31.07.2020р. сторонами було складено акт звірки взаємних розрахунків за період: січень 2020р. - липень 2020р. за Договором від 10.03.2020 року. За вказаним актом сторони визначили у ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» заборгованість у розмірі 145 886 грн 57 коп.

26 листопада 2020р. на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату боргу у розмірі 145 886 грн 57 коп., яку отримано відповідачем 15.12.2020р. Однак, ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» не було сплачено на користь позивача зазначену заборгованість, у зв`язку з чим ТОВ «Компанія «Елемент» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р. у розмірі 145 886 грн 55 коп.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 524, 525, 526, 533, 610, 612 Цивільного кодексу України та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог та зазначає, що з позиції ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» останнім належним чином виконані свої обов`язки за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р.

Відповідач зазначає, що ним було сплачено на користь позивача на виконання умов Договору поставки №1103/01 від 10.03.2020р. 6 962 940 грн 65 коп., а не 6 873 365 грн 88 коп., як зазначає позивач у позовній заяві, а тому, фактична сума боргу становить 56 311 грн 35 коп., а не 145 886 грн 55 коп., яку позивачем заявлено до стягнення.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано до суду копії платіжних доручень: №096 від 10.03.2020р. на суму 1 995 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №4 від 10.03.2020р.»; №0153 від 28.04.2020р. на суму 1 000 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №12 від 28.04.2020р.»; №0183 від 07.05.2020р. на суму 1 000 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №13 від 04.05.2020р.»; №0201 від 27.05.2020р. на суму 1 000 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №14 від 25.05.2020р.»; №0206 від 28.05.2020р. на суму 6 371 грн 32 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №16 від 22.05.2020р.»; №0223 від 15.06.2020р. на суму 76 978 грн 55 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №20 від 15.06.2020р.»; №0224 від 15.06.2020р. на суму 656 352 грн 28 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №19 від 15.06.2020р.»; №0259 від 24.06.2020р. на суму 343 647 грн 72 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №22 від 22.06.2020р.»; №0266 від 25.06.2020р. на суму 6 224 грн 90 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №23 від 22.06.2020р.»; №273 від 30.06.2020р. на суму 317 917 грн 05 коп. з призначенням платежу «за конструкції згідно рахунку №22 від 22.06.2020р.»; №0292 від 13.07.2020р. на суму 483 272 грн 66 коп. з призначенням платежу «за конструкції згідно рахунку №27 від 01.07.2020р.; №349 від 31.07.2020р. на суму 77 176 грн 17 коп. з призначенням платежу «за конструкції згідно рахунку №29 від 07.07.2020р.».

Відповідач також зазначає, що розділом 7 Договору визначено, шо оплата проводиться Покупцем в строки, порядку та на умовах визначених в Додатках до Договору.

Так, Додатком №1 до Договору «Графік фінансування і поставки конструкцій» встановлено, що розрахунки здійснюються у гривнях. Оплата проводиться в строки зазначені у графіку і в порядку, що визначений Додатком.

Відповідач вказує, що станом на дату укладення Договору загальна вартість замовлених конструкцій становила 6 897 047 грн 95 коп.

На виконання умов Договору ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» було перераховано на користь позивача грошові кошти у розмірі 6 962 940 грн 65 коп.

Також відповідач зазначив, що додатковою угодою сторонами погоджено застосування формули обчислення вартості конструкцій враховуючи курс євро на момент укладення Договору (20% від вартості 1 кв.м. конструкції) та 80 % вартості 1 кв.м продукції згідно курсу євро на дату поставки такої продукції.

Пунктом 5 даної додаткової угоди визначено, що Покупець, на підставі окремого рахунку Постачальника, додатково до сум визначених в графіку фінансування оплачує різницю у вартості конструкцій розраховану в порядку визначеному додатком. Зазначені рахунки підлягають оплаті протягом 2-х банківських днів з моменту виконання поставки.

Тобто, додатковий розрахунок Покупцем здійснюється не самостійно, а на підставі окремого рахунку Постачальника.

Відповідач вважає, що такий рахунок за умовами вказаного додатку повинен був надаватися Покупцю або разом із поставкою продукції, або після поставки. Однак, жодних рахунків на оплату додаткової вартості конструкції в зв`язку із збільшенням курсуєвро та застосування відповідних формул розрахунків відповідач не отримував, у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку, що у нього не виник обов`язок щодо сплати додаткових коштів у зв`язку із відсутністю підстави для їх сплати - рахунку Постачальника.

Крім того, відповідач вказує, що відповідно до п. 2.2. Договору поставка продукції здійснюється партіями згідно графіку фінансування та поставки.

Додатком №1 до визначено, що остання поставка продукції повинна була бути здійснена позивачем на 16 тиждень з моменту укладення Договору, тобто протягом 22-28 червня 2020р. Однак, як вбачається з видаткових накладних, останні поставки відбувалися 30.06.2020р., 13.07.2020р., 20.07.2020р.

Згідно даних розміщених на сайті minfm.com.ua курс продажу євро на міжбанку становив: станом на 22.06.2020р. 30,0102 грн за 1 євро; станом на 23.06.2020р. 30,137 грн за 1 євро; станом на 24.06.2020р. 30,091 грн за 1 євро; станом на 25.06.2020р. 29,91 грн за 1 євро; станом на 26.06.2020р. 29,942 грн за 1 євро.

Однак, внаслідок не виконання позивачем власних зобов`язань щодо строків поставки продукції, погоджених сторонами в графіку фінансування та платежів, поставка здійснювалась із простроченням, не зважаючи на що позивач розрахував вартість продукції на день фактичної поставки із простроченням строку погодженого сторонами, а не на останній день строку поставки, визначений графіком.

Відповідач зазначив, що станом на 13.07.2020р. було поставлено 196 кв.м металопластикових конструкцій відповідно до видаткових накладних №27 та №27/1 із визначенням курсу станом на 13.07.2020р., а саме 30,983 грн за 1 євро. Тобто, курс євро на момент поставки був більше ніж курс на момент, коли конструкції повинні були бути поставлені на 1 грн. Отже, у разі, якщо конструкції були б поставлені в обумовлений сторонами строк, вартість продукції була б дешевше.

Зокрема, за розрахунком відповідача, фактично вартість 1 кв.м продукції станом на 28.06.2020р. становить 2 562 грн 76 коп. (20 % вартості 1 кв.м. за курсом євро на момент укладення Договору + 80 % вартості 1 кв.м. за курсом на момент відвантаження конструкції). У разі своєчасної поставки загальна вартість поставленої продукції станом на 28.06.2020р. склала 502 300 грн 96 коп., а не 512 816 грн 44 коп., як зазначено у видатковій накладній №27 від 13.07.2020р., та 3 063 грн 37 коп. за видатковою накладною №27/1 від 13.07.2020р.

Таким чином, відповідач зазначає, що внаслідок порушення умов Договору з боку позивача, що полягає у простроченні строків поставки, він має сплатити підвищену вартість продукції. Різниця між вартістю продукції на належну дату поставки та вартістю поставленого товару із простроченням за розрахунком відповідача становить 13 578 грн 85 коп.

Як зазначив відповідач, аналогічна ситуація склалась і щодо поставки, яка відбулась 20.07.2020р. Так, курс 1 євро на момент відвантаження продукції становив 31,542 грн, у зв`язку з чим вартість 1 кв.м. продукції становила 2 670 грн 77 коп. замість 2 562 грн 70 коп. Таким чином, у зв`язку з простроченням поставки вартість продукції зросла на 5 244 грн 052 коп.

На підставі вищенаведеного відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, суд встановив, що 10.03.2020р. між ТОВ «Компанія «Елемент» (Постачальник) та ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» (Покупець) укладено Договір поставки №1103/01, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупця продукцію, а Покупець прийняти та оплатити її вартість в порядку та на умовах визначених цим договором та додатками до нього.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, на підставі Договору між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку з укладенням Договору у сторін виникли взаємні зобов`язання, зокрема, позивач зобов`язався поставляти Продукцію у якості, у кількості та на умовах визначених у даному Договорі та у видаткових накладних, складених на постачання кожної партії продукції (п.4.1.1. Договору), а відповідач - протягом дії цього Договору приймати та оплачувати продукцію в строки та на умовах визначених у даному Договорі та додатках до нього.

У відповідності до п.12.1. Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31.12.2020р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до матеріалів справи сторони не надали доказів розірвання, зміни або припинення Договору станом на дату виникнення спірних правовідносин за цим Договором, таким чином, суд дійшов висновку про його чинність на момент здійснення поставки товару позивачем. Будь-яких додаткових угод до Договору сторонами не укладалося.

Відповідно до п.1.2 Договору на умовах цього Договору Постачальник може виготовляти та постачати на замовлення Покупця наступу продукцію: металопластикові вікна та двері (виготовлені із профілів ПВХ); інша продукція за асортиментним переліком Постачальника. Вид продукції, її кількість, номенклатура, асортимент та вартість визначена на момент укладення цього Договору, а також строки та терміни її постачання, вказуються сторонами у Додатках до цього Договору, які після їх підписання є невід`ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору доставка продукції здійснюється автомобільним транспортом на адресу Покупця (м. Одеса, Київський район, провулок Маячний, 7) за рахунок Покупця на умовах СРТ у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2020р., які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Згідно п.2.2. Договору поставка продукції за цим Договором здійснюється партіями відповідно до Графіка фінансування та поставки (Додаток №1 до даного Договору) на підставі видаткових накладних, складених згідно замовлень Покупця.

Згідно п.2.4 продукція повинна бути поставлена Покупцю в строки визначені в Додатках до цього Договору.

У відповідності до п.п. 5.1., 5.2. Договору ціни Договору визначаються у Додатках до цього Договору, загальна ціна цього Договору визначається загальною кількістю та ціною партій продукції, які постачаються по цьому Договору, у відповідності до видаткових накладних.

Згідно п.7.1 Договору оплата продукції здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у даному Договорі або в рахунках Постачальника. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Продукції здійснюється Покупцем в строки, порядку та на умовах визначених у Додатку до цього Договору (п.7.2. Договору).

У Додатку №1 до Договору сторонами узгоджено графік фінансування і поставки конструкцій.

Так, відповідно до п.1 Додатку №1 розрахунки між сторонами здійснюються у гривнях. Оплату поставки конструкцій Покупець виконує в строки визначені у графіку фінансування і поставки конструкцій, а також у строки та порядку, що визначені у цьому Додатку.

Відповідно до п. 2 Додатку №1 сторони домовились, що вартість конструкцій, що поставляється за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р. визначається у гривнях із застосуванням грошового еквіваленту у іноземній валюті - євро. Розрахунок вартості конструкцій здійснюється за внутрішнім курсом Постачальника євро до гривні, який визначається за наступною формулою: К1 = К2+1% від К2 (де К1 - внутрішній курс Постачальника євро до гривні 29,07 грн на 10.03.2020р.; К2 - курс продажу євро (визначається на початок торгів в день виконання поставки виробів) в Системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України (МВРУ), оприлюдненому на Інтернет - сайті (за адресою: http://minfin.com.ua/, в розділі «Валюта» - «Міжбанк» (курс продажу євро) або за офіційною інформацією Національного банку України.

В п.3 Додатку №1 сторони визначили, що вартість 1 кв.м. конструкцій на день укладення договору поставки - 10.03.2020р. становить - 2 482 грн 14 коп., що відповідно до внутрішнього курсу Постачальника становить 85,38 євро за 1 кв.м. конструкцій. Вартість окремої конструкції, окремої партії конструкцій та загальна вартість конструкцій за Договором поставки визначається в порядку встановленому у цьому додатку та зазначається у додатках до договору накладних, рахунках тощо.

Відповідно до п.4 Додатку №1 поставка та оплата конструкцій здійснюється за вартістю, що розраховується на день виконання поставки за внутрішнім курсом Постачальника у випадку зміни (у бік підвищення) курсу продажу євро до гривні в Системі підтвердження угод на МВРУ.

Згідно із п. 4.1. Додатку №1 сторони встановили, що в порядку визначеному цим Додатком, за внутрішнім курсом Постачальника, на день виконання поставки, розраховується 80% від вартості конструкцій. Зазначений розрахунок (80% від вартості конструкцій) здійснюється за внутрішнім курсом Постачальника євро до гривні, в наступному порядку: К1 = К2+1% від К2 (де К2 - курс продажу євро (визначається на початок торгів в день виконання поставки виробів) в Системі підтвердження угод на МВРУ, оприлюдненому на Інтернет - сайті (за адресою: http://minfm.com.ua/, в розділі «Валюта» - «Міжбанк» (курс продажу євро) або за офіційною інформацією Національного банку України; К1 - внутрішній курс Постачальника євро до гривні на дату поставки конструкцій).

Відповідно до п. 4.2. Додатку №1 20% від вартості конструкцій, на день виконання поставки, розраховується за внутрішнім курсом Постачальника, визначеним на день укладення Договору поставки від 10.03.2020р.

Відповідно до п.5 Додатку №1 на підставі окремого рахунку Постачальника, додатково до сум визначених у графіку фінансування та поставки продукції, Покупець оплачує різницю у вартості конструкцій, розраховану в порядку визначеному цим Додатком, між вартістю виробів розраховану на день укладення Договору поставки - 10.03.2020р., та вартістю виробів розраховану на день виконання поставки. Зазначені рахунки підлягають оплаті Покупцем протягом 2-х банківських днів з моменту виконання поставки відповідної партії виробів.

Пунктом 6 Додатку №1 визначено, що Постачальник здійснює розрахунок вартості партії виробів на день її поставки за внутрішнім курсом Постачальника та зазначає таку вартість у відповідній видатковій накладній та рахунку. Вартість виробів розраховану за внутрішнім курсом Постачальника Покупець оплачує додатково до визначеного сторонами графіку фінансування в строк 2 банківських дня, з моменту виконання поставки відповідної партії виробів.

Так, у Додатку №1 до Договору сторонами визначено, що відповідач сплачує аванс до початку поставки у розмірі 1 995 000 грн; протягом 1-6 тижнів здійснюється закупка постачальником матеріалів і виготовлення конструкції; на 7 тижні - видача конструкцій (вікон) у кількості 138 шт. сплата 1 000 000 грн; на 8 тижні - видача у кількості 145 шт.; на 9 тижні видача у кількості 131 шт. сплата 1 000 000 грн; на 10 тижні видача у кількості 130 шт.; на 11 тижні видача у кількості 136 шт. та сплата 1 000 000 грн; на 12 тижні - видача у кількості 156 шт.; на 13 тижні - видача у кількості 103 шт. та сплата 1 000 000 грн; на 14 тижні - видача у кількості 110 шт.; на 15 тижні - видача у кількості 105 шт. та сплата 902 047 грн 95 коп; на 16 тижні - видача у кількості 122 шт.

Отже, враховуючи положення Глави 18 Цивільного кодексу України, 1-6 тижні тривали з 11.03.2020р. до 21.04.2020р., 7 тиждень - з 22.04.2020р. по 28.04.2020р., 8 тиждень - з 29.04.2020р. по 05.05.2020р., 9 тиждень - з 06.05.2020р. по 12.05.2020р., 10 тиждень - з 13.05.2020р. по 19.05.2020р., 11 тиждень - з 20.05.2020р. по 26.05.2020р., 12 тиждень - з 27.05.2020р. по 02.06.2020р., 13 тиждень - з 03.06.2020р. по 09.06.2020р., 14 тиждень - з 10.06.2020р. по 16.06.2020р., 15 тиждень - з 17.06.2020р. по 23.06.2020р., 16 тиждень - з 24.06.2020р. по 30.06.2020р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував поставку продукції протягом 1-14 тижнів, однак, продукція, що мала бути поставлена протягом 15-16 тижнів була поставлена з простроченням.

Відповідно до матеріалів справи, позивач поставив відповідачу продукцію, а саме: металопластикові конструкції, що підтверджується видатковими накладними №4 від 27.04.2020р. на суму 624 407 грн 14 коп.; №5 від 04.05.2020р. на суму 780 575 грн 45 коп.; №8 від 11.05.2020р. на суму 817 387 грн 45 коп.; №9 від 18.05.2020р. на суму 833 850 грн 11 коп.; №14 від 25.05.2020р. на суму 746 017 грн 28 коп.; №15 від 30.05.2020р. на суму 662 092 грн 14 коп.; №17 від 05.06.2020р. на суму 479 240 грн 27 коп.; №19 від 15.06.2020р. на суму 681 391 грн 68 коп.; №21 від 24.06.2020р. на суму 356 649 грн 66 коп.; №25 від 30.06.2020р. на суму 328 242 грн 50 коп.; №27 від 13.07.2020р. на суму 512 816 грн 44 коп.; №27/1 від 13.07.2020р. на суму 3 063 грн 37 коп.; №31 від 20.07.2020р. на суму 193 518 грн 96 коп. на загальну суму 7 019 252 грн 45 коп.

Крім того, позивач поставив відповідачу на виконання умов Договору іншу продукцію, а саме: «розширювач», що підтверджується видатковими накладними: №26 від 30.06.2020р. на суму 6 224 грн 90 коп., №20 від 15.06.2020р. на суму 76 978 грн 55 коп., №18 від 05.06.2020р. на суму 6 371 грн 32 коп. на загальну суму 89 574 грн 77 коп.

Отже, на виконання умов Договору позивачем було поставлено продукцію загальною вартістю 7 108 827 грн 22 коп.

Матеріали справи містять платіжні доручення №096 від 10.03.2020р. на суму 1 995 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №4 від 10.03.2020р.»; №0153 від 28.04.2020р. на суму 1 000 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №12 від 28.04.2020р.»; №0183 від 07.05.2020р. на суму 1 000 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №13 від 04.05.2020р.»; №0201 від 27.05.2020р. на суму 1 000 000 грн з призначенням платежу «згідно рахунку №14 від 25.05.2020р.»; №0206 від 28.05.2020р. на суму 6 371 грн 32 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №16 від 22.05.2020р.»; №0223 від 15.06.2020р. на суму 76 978 грн 55 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №20 від 15.06.2020р.»; №0224 від 15.06.2020р. на суму 656 352 грн 28 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №19 від 15.06.2020р.»; №0259 від 24.06.2020р. на суму 343 647 грн 72 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №22 від 22.06.2020р.»; №0266 від 25.06.2020р. на суму 6 224 грн 90 коп. з призначенням платежу «згідно рахунку №23 від 22.06.2020р.»; №273 від 30.06.2020р. на суму 317 917 грн 05 коп. з призначенням платежу «за конструкції згідно рахунку №22 від 22.06.2020р.»; №0292 від 13.07.2020р. на суму 483 272 грн 66 коп. з призначенням платежу «за конструкції згідно рахунку №27 від 01.07.2020р.; №349 від 31.07.2020р. на суму 77 176 грн 17 коп. з призначенням платежу «за конструкції згідно рахунку №29 від 07.07.2020р.» . Загальна сума оплати становить 6 962 940 грн 65 коп.

Суд зазначає, що відповідно до Договору сторонами не визначено характеристики продукції, що поставляється за умовами Договору.

Зокрема, відповідно до п.1.2. Договору на умовах цього Договору Постачальник може виготовляти та постачати на замовлення Покупця наступну продукцію: металопластикові вікна та двері, та іншу продукцію за асортиментом та переліком Постачальника. Вид продукції, її кількість, номенклатура, асортимент та вартість визначена на момент укладення Договору, а також строки та терміни її постачання, вказуються сторонами у додатках до цього Договору, які після їх підписання є невід`ємною частиною цього Договору.

Слід враховувати, що рахунки та видаткові накладні на поставку розширювачів на загальну суму 89 574 грн 77 коп. мають посилання на Договір від 10.03.2020р.

На підтвердження існування іншого Договору між сторонами у справі від 10.03.2020р., на виконання якого здійснювалась б поставка розширювачів, позивачем до матеріалів справи доказів не надано.

Крім того, сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за Договором від 10.03.2020р., з якого вбачається, що сторони дійшли згоди, що оплата за видатковими накладними №26 від 30.06.2020р. на суму 6 224 грн 90 коп., №20 від 15.06.2020р. на суму 76 978 грн 55 коп., №18 від 05.06.2020р. на суму 6 371 грн 32 коп., на загальну суму 89 574 грн 77 коп., є такою, що здійснена відповідачем на виконання умов Договору від 10.03.2020р.

Отже, з урахуванням часткової оплати вартості продукції, поставленої позивачем на користь відповідача, заборгованість за Договором становить 145 886 грн 57 коп.

Як зазначалося вище, сторонами у справі підписано акт звірки взаємних розрахунків за Договором від 10.03.2020р. станом на 31.07.2020р., відповідно до якого сторони дійшли згоди, що заборгованість ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» становить 145 886 грн 57 коп.

Зазначений акт звірки взаємних розрахунків зі сторони ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» підписано директором Демешко Є.І., який відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19.06.2016р. є керівником ТОВ «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» та може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації, без зауважень та заперечень. Також, акт звірки скріплений печатками юридичних осіб.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак за умови, що інформація, яка відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Отже, враховуючи підтвердження інформації, викладеної в акті звірки первинними документами, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що акт звірки взаємних розрахунків за Договором від 10.03.2020р. станом на 31.07.2020р. є належним доказом підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 145 886 грн 57 коп.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення заборгованості у розмірі 145 886 грн 55 коп. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Елемент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» про стягнення заборгованості за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р. у розмірі 145 886 грн 55 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Громадський завод алюмінієвих конструкцій» (65074, м. Одеса, вул. Косовська, буд.2/6, код ЄДРПОУ - 40842501, електронна адреса: @mail.gov.ua) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Елемент» (73000, м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд.27, оф.1, код ЭДРПОУ - 36008973, електронна адреса: , ) заборгованість за Договором поставки №1103/01 від 10.03.2020р. у розмірі 145 886 грн 55 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.В. Рога