ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Справа№ 910/14747/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження

без виклику (повідомлення) учасників справи

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 05.04.2021

про повернення заяви про скасування судового наказу

у справі №910/14747/20 (суддя - Нечай О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Центр технічної підтримки "Доктор Веб"

про видачу судового наказу з вимогою про стягнення

заборгованості за Договором поставки товару №29/07 від

29.07.2019 в розмірі 84 570, 00 грн

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн" (надалі - заявник, стягувач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу, в порядку ст. 150 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" (надалі - боржник, скаржник) заборгованості за Договором поставки товару №29/07 від 29.07.2019 в розмірі 84 570, 00 грн.

01.10.2020 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн" 84 570, 00 грн заборгованості за Договором поставки товару №29/07 від 29.07.2019 та 210, 20 грн витрат по сплаті судового збору.

01.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" надійшла заява про скасування судового наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку боржник посилався на те, що копію судового наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 не було отримано останнім. Водночас боржник зазначив, що в матеріалах справи міститься конверт з відміткою про надіслання боржнику копії судового наказу в іншій справі, а саме №910/14772/20.

З огляду на викладене, у зв`язку з неотриманням вказаного судового наказу від 01.10.2020 по справі №910/14747/20 боржник був позбавлений можливості вчасно подати заяву про скасування судового наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 повернуто боржнику.

Ухвала суду мотивована тим, що боржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає критеріям законності, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставин, які зумовили боржника подати заяву про скасування судового наказу з пропущенням процесуального строку.

Так, матеріали справи №910/14747/20 містять докази про направлення боржнику копії судового наказу у іншій справі за №910/14772/20 та не містять належних доказів надіслання боржнику саме судового наказу №910/14747/20 від 01.10.2020, чим порушено норми статті 156 ГПК України.

Водночас скаржник наголошує, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що 20.01.2020 боржником на виконання судового наказу, виданого 02.11.2020 у справі №910/14747/20, було перераховано на рахунок приватного виконавця грошові кошти, в загальній сумі 93 467, 28 грн, оскільки не враховано, що Указом Президента України від 15.05.2017 №133/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) ", яким зокрема до боржника запроваджено ряд обмежувальних заходів строком на 3 роки, в тому числі: блокування активів та зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.

Названі обмеження (санкції) виключають добровільне виконання боржником будь-яких фінансових зобов`язань, про що і було зазначено в заяві боржника про скасування судового наказу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

06.05.2021 через відділ забезпечення автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення доказів зарахування судового збору за подання апеляційної скарги у справі №910/14747/20, у якому останній повідомляє суд апеляційної інстанції про те, що АТ "Піреус Банк МКБ" було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" у перерахунку судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією №ПН7251 від 15.04.2021, з огляду на що скаржником повторно було сплачено судовий збір через АТ "Ощадбанк" за апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20 у розмірі 2 270, 00 грн (квитанція №0 від 30.04.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/14747/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу. Частиною 2 статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи №910/14747/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" вирішено здійснювати в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Також роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн" у порядку ст. 263 ГПК України своїм правом не скористалося, відзив на апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду не подало.

У відповідності до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи №910/14747/20, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

При цьому, ч. 1 ст. 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" 84 570, 00 грн заборгованості за Договором поставки товару №29/07 від 29.07.2019.

01.10.2020 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн" заборгованості за Договором поставки товару №29/07 від 29.07.2019 в розмірі 84 570,00 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 210, 20 грн.

01.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" надійшла заява про скасування судового наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор Веб" про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 повернуто боржнику.

Ухвала обґрунтована відсутністю підстав для поновлення строку для звернення з заявою про скасування судового наказу.

Судова колегія не може погодитися з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. (ч. 2 ст. 12 ГПК України).

Стаття 147 ГПК України, встановлює, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ч. 1 ст. 148 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Приписами статті 156 ГПК України встановлено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в матеріалах судової справи №910/14747/20 наявні докази надсилання поштових відправлень на адреси стягувача та боржника із трек-номерами №895, №905.

Так, поштовий конверт із трек-номером №905, адресований Товариству з обмеженою відповідальністю "Олдаєйн" містить посилання на судовий наказ від 01.10.2020 у справі № 910/14747/20. Водночас, на поштовому конверті та рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення із трек-номером №895 адресованого Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ", зазначено відомості про судовий наказ від 01.10.2020 у справі №910/14772/20.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, судовий наказ від 01.10.2020 у справі №910/14772/20 видано за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Про" до Приватного підприємства "Ювенком" про стягнення заборгованості у розмірі 37 268, 16 грн.

Тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" не є стороною у справі №910/14772/20, оскільки учасниками провадження згаданої справи є інші юридичні особи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріали судової справи №910/14747/20 містять докази про надіслання Боржнику копії судового наказу у іншій справі за №910/14772/20 та не містять належних доказів надіслання Боржнику саме судового наказу по справі №910/14747/20 від 01.10.2020, чим порушено норми статті 156 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" звернулося до суду першої інстанції із заявою про скасування наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20.

Одночасно до заяви про скасування наказу боржником було подане клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку боржник посилався на те, що копію судового наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 не було отримано останнім. При цьому з матеріалів судової справи №910/14747/20 вбачається, що на адресу Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" направлявся судовий наказ по іншій справі, а саме №910/14772/20.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, відновлення пропущеного строку є правом суду, виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. При цьому, поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Місцевий господарський суд аналізуючи подане клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, дійшов висновку про недостатність посилання боржника на невірне зазначення на поштовому конверті номеру справи (№910/14772/20), оскільки поштове відправлення №895 було надіслано на вірну адресу боржника і неправильне зазначення номеру справи не було причиною невручення вказаного поштового відправлення боржнику. Також судом було зазначено, що боржник довідався або міг довідатись про наявність судового наказу від 01.10.2020 у цій справі щонайменше з 20.01.2021, з дати перерахування грошових коштів на рахунок приватного виконавця.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає в повній мірі принципу справедливості та завданням правосуддя.

У даній справі слід враховувати специфіку реалізації наказного провадження у господарському судочинстві.

Відповідно до ч. 1 статті 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно до п. 7 ч. 1 статті 155 ГПК України, суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відтак, в силу положень ч. 1 статті 154 ГПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення сторони боржника.

Отже, винесення Господарським судом міста Києва наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20 здійснювалось без повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ", а направлений судовий наказ є єдиний процесуальний документ, з якого особа могла б дізнатись з приводу існування провадження у даній справі та ознайомитись з його змістом.

Відповідно до ч. 1 статті 157 ГПК України подання особою заяви про скасування судового наказу, виданого в порядку наказного провадження, є єдиним способом оскарження боржником правомірності видачі такого наказу.

Зважаючи на особливу правову конструкцію інституту наказаного провадження, процесуальним законом передбачено строк, протягом якого боржник може звернутись із заявою про скасування судового наказу, оскільки у протилежному випадку боржник, фактично, своєю мовчазною згодою визнає заборгованість безспірною. Така процесуально-правова конструкція узгоджується зі змістом та метою наказного провадження.

Відтак, з боку суду потребує дослідженню наявність достеменних доказів беззаперечної обізнаності особи з обставиною винесення господарським судом судового наказу та його змістом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується також з оцінкою місцевим господарським судом доказів та встановлення обставин у справі в частині дослідження виписки боржника по рахунку за період з 01.01.2021 по 31.03.2021, з якої, на думку суду першої інстанції, вбачається, що 20.01.2021 боржником, на виконання судового наказу, виданого 02.11.2020 у справі №910/14747/20, було перераховано на рахунок приватного виконавця грошові кошти в загальній сумі 93 467, 28 грн.

З цього приводу слід зазначити, що Указом Президента України від 15.05.2017 №133/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким зокрема, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" запроваджено ряд обмежувальних заходів строком на 3 роки, а саме: блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; обмеження торговельних операцій; запобігання виведенню капіталів за межі Україн; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; обмеження або припинення надання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування; заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом; припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави; заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності; заборона Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів https://www.drweb.ru.

Названі обмеження (санкції) виключають добровільне виконання боржником будь-яких фінансових зобов`язань, в тому числі перерахування на рахунок приватного виконавця грошових коштів, а тому висновок суду про те, що боржник про наявність судового наказу від 01.10.2020 у цій справі довідався або міг довідатись щонайменше з 20.01.2021 (дати перерахування грошових коштів на рахунок приватного виконавця) не відповідають дійсності.

Місцевий господарський суд не врахував наведеного вище та, відповідно, дійшов передчасного висновку, що матеріали справи містять беззаперечні докази належного інформування боржника зі змістом процесуального документу суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази обізнаності боржника, до моменту ознайомлення повноважного представника останнього з матеріалами даної справи, з існуванням наказу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 по справі №910/14747/20.

З огляду на викладене колегія суддів визнає поважними причинами подання заяви про скасування наказу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 по справі №910/14747/20 поза межами 15-денного строку від дня обізнаності боржника щодо відповідного наказу, як підстави для поновлення строку для подання цієї заяви, а відтак констатує наявність підстав для поновлення строку Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 01.10.2020 по справі №910/14747/20.

Під час розгляду заяви боржника місцевий господарський суд помилково не врахував наведених обставин та відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" у поновленні процесуального строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 01.10.2020 по справі №910/14747/20, вказавши, що наведені заявником причини пропуску строку не є поважними та такими, що обумовлюють наявність підстав для поновлення процесуального строку.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 зазначено, що право на судовий захист конкретизовано статтею 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої всім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відмовивши Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" у поновленні процесуального строку на звернення до суду із даною заявою, суд фактично ухилився від вирішення спору по суті, що суперечить положенням статті 124, статті 129 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд порушив вимоги процесуального закону, відмовивши у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" про поновлення процесуального строку, що стало підставою для повернення боржнику заяви про скасування судового наказу від 01.10.2020 у справі №910/14747/20.

Згідно до п. 6 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 280 ГПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 8, 236, 255, 269, 270, 275, 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної підтримки "Доктор ВЕБ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14747/20 скасувати.

3. Справу №910/14747/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/14747/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 24.06.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк