ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 червня 2021 року м. ХарківСправа № 922/4048/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод" на дії державного виконавця (вх. №13260 від 07.06.2021 року) під час виконання рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково- виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод", м.Херсон
до Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард", м. Харків
про стягнення 521742,47 грн.
за участю представників:

скаржника (стягувача) - не з`явився;

божника - не з`явився;

державного виконавця - Рудни І.С.,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021 року через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод" надійшла скарга на дії державного виконавця (вх. №13260 від 07.06.2021 року), в якій скаржник просить суд:

- поновити строк звернення до суду зі скаргою;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудни Ірини Сергіївни від 26.04.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 62876404;

- справу розглянути без участі представника скаржника.

Вказана скарга подана 03.06.2021 року, що підтверджується поштовим штампом.

Оскільки оскаржувана постанова отримана стягувачем тільки 28.05.2021 року, суд доходить висновку, що скаржником не порушено строку звернення з даною скаргою.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 року, для розгляду скарги (вх. №13260 від 07.06.2021 року) визначено суддю Господарського суду Харківської області Смірнову О.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.06.2021 року прийнято скаргу та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.06.2021 року на 12:50 год.

Крім того, зазначеною вище ухвалою встановлено старшому державному виконавцю Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудні Ірині Сергіївні (надалі - державний виконавець) строк - до 14.06.2021 року для подання пояснень по суті розгляду скарги.

15.06.2021 року державний виконавець подав відзив на скаргу, в якій проти її задоволення заперечував, посилаючись на вжиття всіх передбачених законом заходів для виконання рішення у даній справі. Також державним виконавцем надано копії матеріалів спірного виконавчого провадження.

Державний виконавець в судовому засіданні 15.06.2021 року підтримав відзив, проти задоволення скарги заперечував.

Сторони своїх повноважних представників в судове засідання 15.06.2021 року не направили, при цьому скаржник просив розглядати скаргу за його відсутності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи визначений ст. 342 ГПК України десятиденний строк для розгляду скарги та належне повідомлення всіх учасників судового процесу про розгляд скарги судом, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши скаргу та матеріали справи, суд установив такі обставини.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.04.2020 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" основну заборгованість 246000 грн. 00 коп., пеню 6267 грн. 95 коп., штраф 123000 грн. 00 коп., відсотки річні 1415 грн. 34 коп. та витрати по сплаті судового збору 7495 грн. 25 коп.

07.08.2020 року, на виконання вказаного рішення, судом видано відповідний наказ.

21.08.2020 року стягувач звернувся до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом.

27.08.2020 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 62876404 про стягнення з Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" 384178,54 грн.

27.08.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника.

27.08.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

25.09.2020 року ДФСУ було надано інформацію про відкриті рахунки боржника Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард" в AT "Укрсиббанк".

24.09.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на 3 відкритих рахунках Приватного науково-виробничого підприємства "Форвард" в AT "Укрсиббанк".

24.09.2020 року державним виконавцем складено виклик та направлено на адресу боржника.

10.10.2020 року до відділу надійшла відповідь з AT "Укрсиббанк" про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника про те, на рахунках відсутні кошти для виконання постанови.

26.02.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено з електронним підписом до банківських установ.

23.03.2021 року державним виконавцем було здійснено вихід на адресу місця знаходження боржника, про те боржника там не виявлено та не знаходиться. Та кукурудзозбиральної машини не виявлено про що складено акт державного виконавця.

25.03.2021 року надійшли пояснення боржника, в яких останній вказав зокрема про те, що має намір зустрітися зі стягувачем з метою погашення заборгованості.

26.04.2021 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Звертаючись зі скаргою, стягувач просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 26.04.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 62876404 (надалі - Постанова).

Отже, під час розгляду даної скарги суд здійснює перевірку та наявність вжиття за період з 27 серпня 2020 року по 26 квітня 2021 року державним виконавцем всіх передбачених законом заходів у виконавчому провадженні №62876404 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 07.08.2020 року у справі №922/4048/19.

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в статті 10 Закону, а саме:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з приписами статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

В частині 2 статті 36 Закону зазначено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

В силу частини 8 статті 48 Закону, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5 (надалі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом пунктів 9-11 Інструкції, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Тобто, наслідком здійснення державним виконавцем виконавчих дій, зазначених в статтях 10, 18, 48 Закону та пунктах 9-11 Інструкції, є повне виконання судового рішення. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на положення ст. 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №619/562/18 (провадження №61-39095св18).

При цьому, висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин" буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі № 910/25970/14 та від 22.04.2021 року у справі №905/2488/15.

Суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією із основних засад господарського судочинства визначено диспозитивність.

У нерозривному зв`язку з принципом диспозитивності перебуває принцип змагальності сторін (п. 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України). Так, згідно зі ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічний норма міститься в ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Проте, матеріали справи не містять, а державним виконавцем, в порушення вимог ст.ст. 13, 74 ГПК України, не надано жодного доказу здіснення протягом спірного періоду всіх передбачених Законом та Інструкцією заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 07.08.2020 року у справі №922/4048/19.

Зокрема, питання щодо обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України державним виконавцем не ініціювалось, питання про накладення на боржника штрафу через невиконання рішення суду не вирішувалось.

На теперішній час, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що боржник продовжує здійснювати свою підприємницьку діяльність.

Водночас рішення суду у даній справі залишається невиконаним.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником боржника є Бондаренко Ярослав Миколайович ( АДРЕСА_1 ).

Втім, в постанові про повернення виконавчого документу стягувачу відомості про вчинення головним державним виконавцем таких дій (обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України), відсутні.

Також стягувачем на адресу державного виконавця було направлено клопотання про примусове виконання рішення суду від 17.03.2021 року № 01/51, а саме скаржник просив здійснити перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням, виявити, описати, опечатати та передати на зберігання виявлене майно боржнику, накласти арешт на кошти та інші виявлені цінності, зокрема які перебувають у касах, а також опечатати каси, приміщення і місця зберігання грошей боржника. Вказане клопотання стягувана взагалі проігноровано державним виконавцем.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець проводила перевірку виявлення рахунків боржника - 27.08.2020 року, 11.09.2020 року, 25.09.2020 року, 03.11.2020 року, 16.11.2020 року, 26.02.2020 року, тобто з інтервалами що перевищують один раз на два тижні, а з 26.02.2021 року така перевірка державним виконавцем взагалі не здійснювалась.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2019 року у справі № 21/303-08 вказав, що здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, з недотриманням періодичності, встановленої частиною восьмою статті 48 Закону, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувану на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 915/1294/13.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається вчинення державним виконавцем усіх повних, належних та об`єктивних виконавчих дій для виконання наказу господарського суду у даній справі від 07.08.2020 року з урахуванням, зокрема, вимог ч.8 ст.48 Закону.

Отже, всупереч вимог Закону, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2021 року була винесена державним виконавцем передчасно, що свідчить про неправомірність дій останнього при виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 07.08.2020 року у справі №922/4048/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на зазначену норму, суд позбавлений можливості за результатами розгляду скарги скасовувати будь-які постанови, що винесені державним чи приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження. Суд може лише визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод" на дії державного виконавця (вх.№13260 від 07.06.2021 року).

На підставі статей 1, 18, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження" та керуючись статтями 74, 76, 77, 78, 123, 124, 129, 231,232-234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод" на дії державного виконавця під час примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 07.08.2020 року у справі №922/4048/19 (вх.№13260 від 07.06.2021 року) - задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рудни Ірини Сергіївни від 26.04.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 62876404.

У задоволенні решти скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 253-259 ГПК України.

Ухвалу підписано 22.06.2021 року.

Суддя О.В. Смірнова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.