ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. Справа №914/3257/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Кордюк Г.Т.

Суддів Кравчук Н.М.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, вих. №870/02-11 від 28.04.2021 (вх. №01-05/1567/21 від 30.04.2021),

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 (повний текст складено 08.04.2021)

у справі №914/3257/20 (суддя Запотічняк О.Д.)

за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів,

до відповідача: Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Добротвір,

про стягнення збитків 5 464 535,06 грн

за участю представників:

від позивача: Добровольська О.П. адвокат;

від відповідача: Швець Д.Ю. - адвокат;

ВСТАНОВИВ:

14.12.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява АТ «ДТЕК Західенерго» до Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про стягнення завданих збитків в розмірі 5464535,06 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що незважаючи на неодноразові звернення ДТЕК «Добротвірська ТЕС» від 15.12.2017, 12.03.2018, 31.05.2018 Добротвірська селищна рада щодо встановлення нових тарифів з теплопостачання не розглянула, нових тарифів не встановила, а також не надала обґрунтованої відмови з даного приводу. Відтак, вважає, що внаслідок протиправної бездіяльності Добротвірської селищної ради щодо незатвердження економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послугу з централізованого опалення, гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір в період: червень-вересень 2018 року та квітень 2019 року квітень 2020 року позивачу завдано збитків в сумі 5464535,06 грн. При цьому вказує, що з розрахунку виключений період жовтень 2018 року березень 2019 року , так як розмір збитків, спричинених в цей період був предметом спору у справі №914/1680/19. Також вказує, на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №1340/4665/18 було задоволено позов ДТЕК «Західенерго» про визнання протиправною бездіяльність Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області щодо не розгляду заяви АТ «ДТЕК Західенерго» від 31.05.2018 та зобов`язано Добротвірську селищну раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути у порядку та стоки, встановлені постановою КМ України від 01.06.2011 №869 заяву АТ «ДТЕК Західенерго» від 31.05.2018 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 56 Конституції України, п.2 ч.3 ст. 4 , ч.1 ст. 10, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст., 22, 225, 509, 610, ч.1 ст. 623, ст. 1173 ЦК України, ст. 224 ГК України.

Відповідач - Добротвірська селищна рада Кам`янка-Бузького району Львівської області, в свою чергу заперечує позовні вимоги, вказуючи на те, що відшкодування органами місцевого самоврядування різниці в тарифах можливе за рахунок коштів місцевого бюджету за умови прийняття відповідної програми відшкодування різниці між розміром тарифу на теплову енергію, послуги централізованого опалення та розміром економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відтак, вважає, що втрати позивача, які можуть виникнути протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення уповноваженими органом не є збитками, як це зазнає позивач в позовній заяві. При цьому, зазначає, що згідно розрахунку збитків, долученого до позовної заяви, то такий не містить жодної інформації , яка б давала можливість визначити розмір таких витрат та по своїй суті не містить будь-якої інформації , яка дозволяла б визначити імовірний розмір втрат позивача.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 у справі №914/3257/20 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області на користь АТ «ДТЕК Західенерго» 5464535,06 грн. збитків та 81 968,03 грн. судового збору.

Дане рішення мотивоване тим, що незастосування позивачем у спірний період тарифу у розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал теплової енергії мало місце внаслідок протиправної бездіяльності відповідача , що відповідно позбавило позивача можливості нараховувати та отримувати плату за надані послуги за цінами (тарифом) що відповідає собівартості послуг встановленому НКРЕКП тарифу на виробництво та відповідно отримувати від цього дохід у визначений період , що доводить причиннонаслідковий зв`язок із неодержанням позивачем прибутку у розмірі 5 464535,06 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги визнано обґрунтованими та задоволено в повному обсязі

Відповідач - Добротвірська селищна рада Кам`янка-Бузького району Львівської області, не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, при неповному дослідженні матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом при винесенні рішення, на думку скаржника, не взято до уваги покликання відповідача, щодо неподання позивачем усіх розрахунків щодо суми позову, а отже не доведено вартість збитків;

- судом, не взято до уваги також того, на думку скаржника, що втрати позивача, які можуть виникнути протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення уповноваженим органом не є збитками, як це визначено у позовній заяві та рішенні суду і при цьому вказує, що законодавством передбачено особливий порядок відшкодування таких втрат, який проігноровано позивачем та не досліджено місцевим господарським судом;

- судом, на думку скаржника також не взято до уваги того, що позивач не мав права звертатися з позовом про стягнення з відповідача збитків, покликаючись на рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №1340/4665/18 від 10.01.2019, на яке в свою чергу покликається господарський суд і згадує у мотивувальній частині рішення, оскільки Львівським окружним адміністративним судом не досліджувалося питання щодо обґрунтованості чи необґрунтованості відповідних тарифів, а лише встановлювався факт бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви про встановлення тарифів.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити АТ «ДТЕК Західенерго» у позовних вимогах повністю.

Позивач АТ «ДТЕК Західенерго» у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що як надавач комунальних послуг в смт. Добротвір він здійснює відповідні розрахунки на основі даних абонентської бази системи обліку та нарахування комунальних послуг в ліцензованій програмі 1С : Предприятиє 7.7. (конфігурація для комунальних підприємств України 263.07.06.) і на основі даних цієї програми формуються всі розрахункові документи при наданні комунальних послуг споживач в смт. Добротвір. Вказує, що відповідачем належним чином не обґрунтовано та до матеріалів справи не долучено доказів, які підтверджують неналежність сформованих позивачем розрахунків, зокрема не надано свого контррозрахунку. Щодо ігнорування позивачем порядку відшкодування втрат, які можуть виникнути протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, то вказує, що наявність обмежень встановлених ч.2 п.108 Порядку періоду відшкодування втрат під час розгляду і затвердження тарифів строком визначеним п.106 Порядку виключає можливість перекладання відповідальності уповноваженого органу, в даному випадку органу місцевого самоврядування, за порушення строку розгляду і впровадження тарифів на кінцевого споживача послуг. Крім того, вказує, що п. 109 Порядку відшкодування регламентовано, що розрахунок розміру втрат ліцензіатів (підприємств) подається на погодження уповноваженому органу протягом десяти календарних днів з дня введення в дію тарифів. Оскільки в подальшому відповідачем не були затверджені та введені в дію відповідні тарифи, це позбавило можливості позивача подати відповідачу відповідний розрахунок розміру витрат. Відтак, збитки позивача у зв`язку з бездіяльністю відповідача є втраченим доходом (упущена вигода) в розумінні ст. 22 ЦК України , а тому вважає, що завдані збитки позивачу не могли бути відшкодовані відповідачем згідно з порядком відшкодування втрат. Відтак, просить в задоволенні апеляційної скарги Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 у справі №914/3257/20 відмовити у повному обсязі; рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 у справі №914/3257/20 залишити без змін.

23.06.2021 представником відповідача в канцелярію суду подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якій останній вказує, що окрім довільно сформованого розрахунку, позивач не долучив до матеріалів справи жодного доказу , який би документально його підтверджував. При цьому, звертає увагу також на те, що окрім п.106 Порядку, який закріплює строк розгляду розрахунків тарифів , поданих ліцензіатом (позивачем) та на який покликається позивач, обґрунтовуючи своє право на стягнення певних збитків, порядок містить пункти 109-114, якими закріплюється процедура подання ліцензіатом (позивачем) уповноваженому органу (відповідачу) розрахунків втрат ліцензіатів, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення уповноваженим органом. Вказує, що позивач не тільки не надав доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а й звернулися з позовною вимогою про відшкодування витрат ліцензіату не у відповідності до порядку визначеному Постановою КМ України №869 від 01.06.2011.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 (головуючий суддя Кордюк Г.Т., судді Кравчук Н.М., Плотніцький Б.Д.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, вих. №870/02-11 від 28.04.2021 (вх. №01-05/1567/21 від 30.04.2021) на рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 у справі №914/3257/20 та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 23.06.2021.

23.06.2021 на підставі розпорядження керівника апарату суду №406 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Плотніцького Б.Д. проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх. 01-05/1567/21) у справі №914/3257/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021 склад колегії по розгляду справи №914/3257/20 визначено головуючий суддя Кордюк Г.Т., судді Кравчук Н.М., Скрипчук О.В.

В судове засідання 23.06.2021 з`явились представники сторін, які підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відзиві на неї та відповіді на відзив.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом та відповіддю на відзив, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 у справі №914/3257/20 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи виходячи з наступного.

Обставини справи.

Рішенням Виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №6 від 25.02.2010 визначено Добротвірську ТЕС ВАТ «Західенерго» виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у житловому фонді, розташованому на території селища Добротвір.

Згідно з постановою НКРЕ №1623 від 09.12.2010 Відкритому акціонерному товариству «Західенерго» затверджено тариф на виробництво теплової енергії, яка виробляється Добротвірською ТЕС у розмірі 172,02 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №157 від 06.12.2011 погоджено тарифи на теплопостачання для всіх груп споживачів селища Добротвір, відповідно до додатків якого вбачається застосування у розрахунках тарифів на опалення та постачання гарячої води тарифу на виробництво теплоенергії у розмірі 173,39 грн./Гкал.

22 жовтня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг встановлено тарифи на виробництво теплової енергії ПАТ «ДТЕК Західенерго», зокрема Добротвірською теплоелекростанцією встановлено тариф 345,79 грн. за 1 Гкал., які набирають чинності з 01.01.2016.

29 листопада 2017 року позивачем надіслано відповідачу звернення № 05-3915 щодо розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір (згідно із запропонованими тарифами на теплову енергію (виробництво, транспортування та постачання), послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, такі визначені відповідно у розмірі 393,27 грн. без ПДВ, 397,68 грн. без ПДВ та 24,91 грн. без ПДВ). Лист отримано відповідачем 29.11.2017, про що свідчить відмітка на примірнику листа.

31 травня 2018 року відповідачу надіслано заяву № 19-1672 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послугу з централізованого опалення, гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір та відшкодування втрат, що виникли за період з 01.12.2017 по 01.05.2018 у сумі 4803059 грн., у якій висловлено прохання розглянути і на найближчому засіданні органів місцевого самоврядування смт. Добротвір встановити економічно обґрунтовані тарифи на транспортування, постачання теплової енергії, тарифи на послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір, згідно розрахунків, поданих на розгляд Добротвірської селищної ради листом від 29.11.2017 за № 05-3915 (вхідний номер Добротвірської селищної ради 688/02-10 від 29.11.2017) та передбачити видатки у бюджеті смт. Добротвір в розмірі 4803059 грн. для відшкодування різниці між вартістю відпущеної теплової енергії для населення смт. Добротвір за діючим тарифом (173,39 грн.) та економічно обґрунтованим тарифом (393,27 грн.) за період з 01.12.2017 по 01.05.2018.

Слід зазначити, що матеріали справи містять рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі № 1340/4665/18, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» задоволено повністю, зокрема визнано протиправною бездіяльність Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області щодо не розгляду заяви АТ «ДТЕК Західенерго» № 19-1672 від 31.05.2018р. та зобов`язано Добротвірську селищну раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути у порядку та строки, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 заяву АТ «ДТЕК Західенерго» № 19-1672 від 31.05.2018 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачів смт. Добротвір Львівської області. Водночас, як вказано в даному рішенні, суд не досліджував питання щодо обґрунтованості чи необґрунтованості відповідних тарифів, оскільки предметом такої справи були дії щодо не розгляду заяви відповідачем, а не обґрунтованість тарифів.

Відтак, за період червень-вересень 2018 року та квітень 2019 року - квітень 2020 року позивач нарахував відповідачу, згідно тарифу на виробництво теплової енергії 345,79 грн/Гкал, на реалізацію послуги з централізованого опалення суму 6 691 437,55 грн та послуги з централізованого постачання гарячої води на суму 2 330 004,79 грн, в той час як за тарифом 173,39 грн/Гкал відповідачем сплачено за послуги з централізованого опалення суму 2 577 598,25 грн та за послуги з централізованого гарячого постачання води нараховано 975 309,02 грн.

Зазначена кількість реалізованої теплової енергії по тарифу 345,79 грн/Гкал становить 9021442,34 грн, натомість вартість реалізованої теплоенергії по тарифу 173,39 грн/Гкал склала 3 556 907, 28 грн.

Таким чином, різниця між тарифами - розмір збитків, у вигляді неодержаного доходу від реалізації теплової енергії для населення, заподіяної бездіяльністю відповідача не встановленням економічно обґрунтованих тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за оспорюваний період червень-вересень 2018 року та квітень 2019 року - квітень 2020 року склала 5 464 535,06 грн., які місцевий господарський суд визнав обґрунтованими в рішенні від 05.04.2021 в даній справі.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в даній справі, судова колегія Західного апеляційного суду керувалась наступним.

Згідно вимог ч.ч. 3-4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Обставинами справи встановлено, що Добротвірська ТЕС Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» як відокремлений підрозділ Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» з 2010 року є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у житловому фонді, розташованому на території селища Добротвір.

29.11.2017 позивачем надіслано відповідачу звернення № 05-3915 щодо розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення с.м.т. Добротвір (згідно із запропонованими тарифами на теплову енергію (виробництво, транспортування та постачання), послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

31.05.2018 відповідач повторно вимагав встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послугу з централізованого опалення, гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір.

Однак, відповідач запропоновані позивачем тарифи не розглянув, відповідей, пропозицій, заперечень стосовно розміру тарифів не надав, у зв`язку з чим у період червень-вересень 2018 року та квітень 2019 р.- квітень 2020 року населенню с. Добротвір позивач надавав послугу з централізованого опалення та послугу з централізованого гарячого постачання води за тарифом 173,39 грн/Гкал.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг»).

Положеннями Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», визначено, що тарифи на комунальні послуги це тарифи на теплову енергію, її виробництво (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або відновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії, тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, тарифи на послуги з постачання теплової енергії, на послуги з постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, послуги з централізованого водовідведення.

Тариф (ціна) на теплову енергію це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (ст. 1 Закону України «Про теплопостачання»).

Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення регулятора (Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому регулятором. Рішення регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Матеріалами та обставинами справи встановлено, що тарифи на теплопостачання для всіх груп споживачів селища Добротвір були погоджені Добротвірською селищною радою згідно з рішенням №157 від 06.12.2011 року у розмірі 173,39 грн./Гкал без ПДВ, що відповідало постанові НКРЕ від 09.12.2010 N 1623 "Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії ПАТ "Західенерго" зі змінами згідно з постановою № 1706 від 29.09.2011р., що набрала чинності з 01.10.2011 року. На підставі вказаних постанов та рішення селищної ради 13.12.2011 року Добротвірською тепловою електричною станцією прийнято наказ №270 про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води по категоріях споживачів 208,07 грн. з ПДВ.

22.10.2015 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, встановлено тарифи на виробництво теплової енергії ПАТ «ДТЕК Західенерго»: зокрема Добротвірською теплоелекростанцією - 345,79 грн. за 1 Гкал., що вбачається з постанови «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії АТ «ДТЕК Західенерго № 2635, яка набрала чинності з 01 січня 2016 року. Згідно з вказаною постановою також визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії регулювання електроенергетики України від 28 листопада 2011 року N 2248 "Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії ПАТ "Західенерго", згідно з якою Публічному акціонерному товариству "Західенерго" було встановлено тарифи на виробництво теплової енергії, яка виробляється Добротвірською теплоелектростанцією - 221,24 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) з 1 січня 2012 року.

Положеннями ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими (ч.2 ст.20 Закону України «Про теплопостачання»).

Частиною 3 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються НКРЕКП, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

У відповідності до положень ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, серед іншого, регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

При встановленні цін/тарифів на послуги, які виробляються суб`єктами природних монополій, діяльність яких регулюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до законодавства,повноваження органів місцевого самоврядування поширюються виключно на тариф (складову тарифу), який (яка) не підлягає встановленню цими національними комісіями. У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається. У разі зміни цін/тарифів на послуги/товари центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідній сфері, які призвели до непередбачених витрат виконавців/виробників, центральні органи виконавчої влади зобов`язані відшкодувати в повному обсязі збитки, зумовлені такими змінами, протягом поточного фінансового року та до затвердження нового бюджету.

Відтак з врахуванням наведеного вище вбачається, що до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься встановлення тарифів у сфері постачання та транспортування теплової енергії, оскільки постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» здійснено тарифну децентралізації повноважень по встановленню тарифів, шляхом зміни кваліфікаційних критеріїв по розподілу суб`єктів господарювання між органами ліцензування: НКРЕКП та місцевими органами влади, і відповідно господарська діяльність ВП «Добротвірська ТЕС» у сфері постачання та транспортування теплової енергії не підпадає під ліцензування НКРЕКП, у зв`язку з чим встановлення тарифів для даного виду діяльності відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.

У свою чергу повноваження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені, зокрема, ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», відповідно до якої комісія здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

22.10.2015 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг встановлено тарифи на виробництво теплової енергії Добротвірською теплоелекростанцією у розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал. Відтак, орган місцевого самоврядування, реалізуючи свої повноваження при встановленні цін/тарифів на житлово-комунальні послуги для населення, встановлений комісією для теплоелектростанції тариф на виробництво теплової енергії змінювати чи встановлювати в іншому розмірі не має підстав, а його повноваження зводяться до встановлення решти складових тарифу на теплову енергію та послуги.

Місцевим господарським судом вірно відмічено, що механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води визначається Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води (надалі по тексту рішення - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 N 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Матеріалами та обставинами справи встановлено, що позивач із заявами щодо необхідності розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір, почав звертатися до відповідача, ще у листопаді 2017 року та систематично до травня 2018 року вимагав встановлення економічно обґрунтованих тарифів. Відповіді Добротвірської селищної ради на листи позивача від 29.11.2017, 15.12.2017, 12.03.2018, 31.05.2018 в матеріалах справи відсутні та не долучені такі до апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного суду зауважує, що місцевим господарським судом вірно відмічено, що Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води з 23.02.2018 доповнено розділом «відшкодування втрат ліцензіатів (підприємств), які виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення уповноваженим органом» (п. 106-114), який був відсутнім на час звернення позивача з вимогою у листопаді 2017 року, однак, був чинним на час звернення до відповідача із заявою 31.05.2018.

У відповідності до пунктів 106, 107 Порядку розгляд розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, поданих ліцензіатом (підприємством), здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішення про встановлення тарифів оприлюднюється уповноваженим органом у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті уповноваженого органу невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дати його прийняття.

Обставинами справи встановлено, що у місячний строк з дня отримання заяви позивача від 31.05.2018 відповідач не розглянув розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що були надані позивачем, не надав зауважень чи заперечень стосовно запропонованих тарифів. Даного факту не спростовано відповідачем в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами в порядку ст. ст. 76, 77 ГПК України.

При цьому, слід зазначити, що матеріали справи містять рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі № 1340/4665/18 (яке набрало законної сили 19.02.2019), яким визнано протиправною бездіяльність Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області щодо не розгляду заяви АТ «ДТЕК Західенерго» №19-1672 від 31.05.2018 та зобов`язано Добротвірську селищну раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути у порядку та строки, встановлені Постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 заяву АТ «ДТЕК Західенерго» №19-1672 від 31.05.2018 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачів смт. Добротвір Львівської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі № 1340/4665/18 вказано, що, аналізуючи положення Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» № 869 від 01.06.2011р, якою затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, вбачається, що питання щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, в тому числі на послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, вирішуються уповноваженими на те органами, зокрема органами місцевого самоврядування, і у разі виникнення спору щодо правильності їх щодо формування та встановлення, такі спори вирішуються в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджується та представником відповідача не заперечено той факт, що позивач надсилав відповідачеві всі необхідні документи для встановлення економічно обґрунтованого тарифу на централізоване водопостачання та водовідведення. Аналізуючи Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення № 869, згідно з яким розгляд розрахунків тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, поданих ліцензіатом, здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном, суд прокваліфікував поведінку відповідача - не прийняття рішення щодо встановлення тарифів як протиправну бездіяльність, адже законодавством чітко встановлені строки для вирішення органом місцевого самоврядування питання щодо встановлення тарифів та прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене, вірним є висновок місцевого господарського суду про те, що безпідставними є доводи відповідача, що його поведінка в ситуації по реагуванню на звернення позивача та не прийняття відповідного рішення не була протиправною.

Як зазначалось вище предметом спору в даній справі є стягнення збитків з відповідача, завданих у період червень-вересень 2018 року та квітень 2019 року - квітень 2020 року, внаслідок незастосування чинного згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 22.10.2015 року тарифу на виробництво теплової енергії в розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди , завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю цих органів, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними повноважень

Як встановлено з обставин справи з розрахунку виключений період жовтень 2018 року -березень 2019 року, так як розмір збитків, спричинених в цей період був предметом судового спору у справі № 914/1680/19. Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у справі № 914/1680/19 (яке набрало законної сили 07.08.2020) позов задоволений повністю та стягнуто з відповідача завдані збитки.

З врахуванням встановленої судовим рішенням обставини протиправної бездіяльності відповідача, місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок про порушення відповідачем своїх зобов`язань по розгляду розрахунків тарифів на постачання, транспортування теплової енергії та на послугу централізованого опалення і гарячого і встановлення таких для населення с. Добротвір.

Згідно положень ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Позивач , як в суді першої так і в апеляційній інстанції вказує, що заявлена до стягнення сума збитків є втраченим доходом, що по своїй суті в розумінні ст. 22 ЦК України є упущеною вигодою, з чим погоджується судова колегія апеляційного суду.

Підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення є підставою для звільнення особи від відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Отже, відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Водночас, згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Місцевим господарським судом вірно відмічено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 листопада 2019 р. у справі № 569/4199/15-ц вказав, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Відтак, наведене не підтверджує заперечень відповідача про відсутність його вини як необхідної підстави для стягнення збитків.

Отже, з врахуванням наведеного місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок, що незастосування позивачем у спірний період тарифу у розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал теплової енергії мало місце внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, позбавила позивача можливості нараховувати та отримувати плату за надані послуги за цінами (тарифом), що відповідає собівартості послуг встановленому НКРЕКП тарифу на виробництво, та відповідно отримати від цього дохід у визначений період, що у свою чергу доводить причинно-наслідковий зв`язок із неодержаним позивачем прибутком у розмірі 5 464 535,06 грн.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що покликання відповідача в суді першої інстанції на зміну голови селищної ради та обрання нового депутатського складу, а тому новий склад не несе відповідальності за дії депутатів нового скликання є надуманим, з огляду на те, що юридична особа несе відповідальність за такі дії всіх скликань.

Як в суді першої так і в апеляційній скарзі відповідач вказує на неподання позивачем усіх розрахунків щодо суми позову, а отже вважає, не доведеною вартість збитків. Дане твердження судовою колегією визнається необґрунтованим, з огляду на наступне:

Із наявної в матеріалах справи довідки (Т-1, а.с.60) вбачається, що в такій зазначена кількість реалізованої теплової енергії по тарифу 345,789 грн/Гкал яка склала 9021442,34 грн., натомість вартість реалізованої теплоенергії по тарифу 173,39 грн/Гкал склала 3556907,28 грн.

Отже, з огляду на наведене, місцевим господарським судом вірно відмічено, що різниця між тарифами це і є розмір збитків, у вигляді неодержаного доходу від реалізації теплової енергії для населення, заподіяної бездіяльністю відповідача не встановленням економічно обґрунтованих тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за оспорюваний період за червень-вересень 2018 року та квітень 2019 року - квітень 2020 року , що склала різницю: 9 021 442,34 грн. - 3 556 907,28 = 5 464 535, 06 грн.

Відтак, з врахуванням наведеного вірно встановлено місцевим господарським судом , що документально та нормативно обґрунтований розмір недоодержаного доходу ВП «Добротвірська ТЕС» за період з червень-вересень 2018 року та квітень 2019 року - квітень 2020 року за послугами з централізованого опалення склала 4 113 839,30 грн, за послугами з централізованого постачання гарячої води (в частині вартості теплової енергії) склала 1 354 695,77 грн.

Як суду першої так і апеляційної інстанцій відповідач свого контррозрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості не здійснив, обґрунтованих заперечень стосовно суми, заявленої до стягнення та більш вірогідних доказів на спростування розміру збитків судам не надав.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує, що судом не взято до уваги того, що позивач не мав права звертатися з позовом про стягнення з відповідача збитків, покликаючись на рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №1340/4665/18 від 10.01.2019, на яке в свою чергу покликається господарський суд і згадує у мотивувальній частині рішення, оскільки Львівським окружним адміністративним судом не досліджувалося питання щодо обґрунтованості чи необґрунтованості відповідних тарифів, а лише встановлювався факт бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви про встановлення тарифів. Дане спростовується наступним.

Згідно з ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази , на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вказаного судового рішення судом визнано протиправною бездіяльність Добротвірської селищної ради щодо не розгляду заяви позивача №19-1672 від 31.05.2018 про встановлення нових тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, розрахованих на основі тарифу на виробництво теплової енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 22.10.2015 №2635, що в свою чергу призвело до не затвердження економічно обґрунтованих тарифів і відповідно до втрати доходів позивача від господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам смт. Добротвір (упущена вигода).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи все викладене вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника в порядку ст. ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2021 у справі №914/3257/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

3. Порядок та строк оскарження встановлено ст. ст. 288-289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Скрипчук О.С.

Повний текст постанови складено та підписано 01.07.2021.