ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про закриття апеляційного провадження
"08" червня 2021 р. Справа№ 910/23142/14
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Суліма В.В.
Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В. представників сторін згідно з протоколом судового засіданні від 08.06.2021
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015
у справі № 910/23142/14 (головуючий суддя Любченко М.О., судді Князьков В.В., Нечай О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго»
до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство енергетики України
за участю Прокуратури міста Києва
про стягнення 28 774 667,95 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі відповідач) про стягнення 28 774 667,95 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №1002 від 08.11.2013р. про надання послуг на обробку пластів колекторів свердловин Штормового ГКМ у частині здійснення оплати наданих послуг у визначені договором строки, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.
Рішенням Господарського суду міста Києва задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення 28 774 667,95 грн.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» основний борг у сумі 28 774 667,95 грн. та судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 у справі № 910/23142/14 задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 у справі № 910/23142/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 поновлено Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 у справі №910/23142/14, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 у справі №910/23142/14, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 28.04.2020.
27.04.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» надійшло клопотання про зупинення розгляду справи у порядку ст. 228 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 повідомлено учасників справи №910/23142/14, що, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України короно вірусу COVID 19» (із змінами) та встановлений карантинний режим, судове засідання, призначене на 28.04.2020 не відбудеться.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 повідомлено учасників справи, що судове засідання відбудеться 09.06.2020.
У судовому засіданні 09.06.2020 оголошено перерву до 30.06.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» про зупинення розгляду справи відхилено, оголошено перерву у судовому засіданні до 21.07.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 для надання можливості представнику Міністерства енергетики та захисту довкілля України надати суду документи, які підтверджують підстави самопредставництва, розгляд справи відкладено на 08.09.2020.
Наказом Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 №166-К увільнено Ткаченка Б.О. від роботи (виконання посадових обов`язків) на період перебування у Дарницькому районному у м. Києві військовому комісаріаті 08.09.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 повідомлено учасників справи № 910/23142/14, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», призначене на 08.09.2020, не відбудеться, розгляд справи № 910/23142/14 призначено на 22.09.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 замінено учасника справи - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, на Міністерство енергетики України, продовжено строк розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 у справі №910/23142/14, відкладено розгляд справи №910/23142/14 на 27.10.2020.
У судове засідання 27.10.2020 прибули представники апелянта, позивача, відповідача та Прокуратури міста Києва. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
У судовому засіданні представник апелянта, який одночасно є представником відповідача у даній справі, наголосив на розгляді поданих раніше апелянтом та відповідачем до суду клопотань про залучення до участі у справі Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група Кондишинд Респонс» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а також заяви апелянта у порядку ст. 74 Господарського процесуального кодексу України про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група Кондишинд Респонс» надати докази наявності певної події або вчинення дій.
Представник позивача проти задоволення вказаних клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб та заяви про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група Кондишинд Респонс» надати докази наявності певної події або вчинення дій заперечував з мотивів їх безпідставності.
Представник Прокуратури міста Києва не заперечував проти задоволення вказаних клопотань та заяви, просив їх задовольнити.
Також представник позивача заперечував проти долучення до матеріалів справи поданих апелянтом засвідчених копій документів з мотивів сумніву у відповідності цих копій оригіналу документа.
Представник Прокуратури міста Києва не заперечував проти задоволення заяви апелянта про долучення до матеріалів справи засвідчених копій документів, просив її задовольнити.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду справи №910/23142/14 для надання можливості всім учасникам справи висловити письмово свою ґрунтовну позицію стосовно вказаних клопотань та заяв на 02.11.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 зупинено провадження у справі № 910/23142/14 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №42/254.
16.03.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла заява про поновлення провадження у справі, яка мотивована закінченням перегляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 42/254.
Судом встановлено, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.02.2021 було оприлюднено (внесено до Реєстру) постанову Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 лютого 2021 року у справі № 42/254.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 апеляційне провадження у справі поновлено, призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на 08.06.2021.
У пунктах 9.12-9.15 Постанови Верховного суду України від 05.02.2021 у справі № 42/254 викладено узагальнений висновок:
« 9.12. Якщо особа, яка не брала участь у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки, не реалізувала своє суб`єктивне процесуальне право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом строків для апеляційного оскарження цього рішення відповідно до положень ГПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи (чинній до 15.12.2017), то рішення суду першої інстанції є таким, що набрало законної сили за правилами ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), і не може бути оскаржено із застосуванням нових правил на апеляційне оскарження судового рішення відповідно до ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017).
9.13. У зв`язку із наведеними висновками, поширення скаржником правил оскарження судового рішення відповідно до статті 272 ГПК України на правовідносини з оскарження (судового рішення), що припинились у період чинності ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), з буквальним прочитанням скаржником положень частини третьої статті 3 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), однак без урахування (застосування) принципу незворотності дії закону у часі, спотворює (викривлює) зміст норми частини третьої статті 3 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017).
9.14. Поряд з викладеним Суд зазначає, що закріплення принципу незворотності дії нормативно-правого акта у часі на конституційному рівні також є гарантією стабільності правовідносин, у зв`язку з чим Суд зазначає про таке.
У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.
Відповідно до статті 8 Конституції України пункту 1 частини третьої статті 2, частини першої статті 11 ГПК України визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах (рішення Конституційного Суду від 30.01.2003, № 3-рп/2003).
Верховенство права - це панування права у суспільстві (рішення від Конституційного Суду від 02.11.2004, № 15-рп/2004).
У низці своїх рішень ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, також указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.
Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило у законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).
В основі принципу юридичної визначеності, як одного із істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило у силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.
Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено у рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 62 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII), тобто поваги до остаточного рішення суду.
Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" № 32053/13).
Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.
9.15. Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.»
У пункті 9.18 вказаної постанови суд погодився «з правильними висновками суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ "Голденграунд" на підставі пункту 1 частини першої статті 261 ГПК України та з аналогічними аргументами Компанії Пресан ЛТД (пункт 6.2.).»
З огляду на вищенаведені висновки Верховного Суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відрито помилково.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення Європейського суду з прав людини від 09.10.1979 у справах "Ейрі проти Ірландії", п.24, Series A N32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", серія A, N 115, с. 22, п.56, а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden", серія A, N 212-A, с.15, п.31).
Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Аналогічні положення закріплено у частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Рекомендацією №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.
Колегія суддів зазначає, що хоча положення статті 264 Господарського процесуального кодексу України прямо не передбачають закриття апеляційного провадження з підстав виявлення після його відкриття того, що рішення суду не підлягає апеляційному оскарженню, однак у разі здійснення апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015, яким задоволено позовні вимоги, суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Так, у справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд з прав людини суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.
До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steel and others v. The United Kingdom"). Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні (наведена правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №910/4647/18).
А, відтак, апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягає закриттю.
Дослідивши наявні у справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, керуючись ст.ст. 234, 261, 270, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 у справі № 910/23142/14.
2. Повернути Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з Державного бюджету України 109 620,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
3. Справу № 910/23142/14 повернути до Господарського суду міста Києва.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді з 14.06.2021 по 18.06.2021 повну ухвалу складено 22.06.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк