ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Справа № 915/1620/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

за участі секретаря Кнауб А.А.

без участі представників сторін, які в засідання не з?явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу № 915/1620/20

за позовом Очаківської міської ради,

вул. Соборна, 7, корпус А, м. Очаків, Миколаївська область, 57508;

до товариства з обмеженою відповідальністю "Очаківська Верф",

про стягнення грошових коштів у сумі 160061 грн. 50 коп. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів

В С Т А Н О В И В:

Очаківською міською радою пред?явлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Очаківська Верф", у порядку ч. 3 ст. 386, п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, грошових коштів у сумі 160061 грн. 50 коп. - збитків за безоплатне користування земельною ділянкою загальною площею 0,500 га по вул. Ольвійській, 18-2 у м. Очакові, на якій знаходиться належний відповідачу об?єкт нерухомості, за відсутності правовстановлюючих документів.

Очаківська міська рада також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 04.01.2021 відкрито провадження в даній справі, вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу "COVID-19" та введенням Урядом України протиепідемічних заходів, а також призначено підготовче засідання на 03.02.2021.

Ухвалою від 03.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження у справі; підготовче засідання відкладено на 06.04.2021.

Ухвалою від 06.04.2021, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.05.2021, проте в указану дату засідання не відбулося у зв?язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, про що сторін у справі повідомлено телефонограмою.

Ухвалою від 17.05.2021 розгляд справи призначено на 26.05.2021.

Ухвалою від 26.05.2021, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання в даній справі на 17.06.2021.

ТОВ "Очаківська Верф" у відзиві від 22.01.2021 та уточнюючому відзиві від 15.02.2021 зазначило, що дійсно користується земельною ділянкою під належним товариству об?єктом нерухомості, проте площа земельної ділянки складає не 0,5 га, а 0,1230 га.

Відповідач зазначає, що ним у серпні 2018 року подавалася до Очаківської міської ради заява про надання дозволу на розробку документації на відведення земельної ділянки за адресою Ольвійська, 18/1, площею 0,5000 га, проте в процесі виготовлення проектної документації було з?ясовано, що земельна ділянка за указаною адресою вже виділена іншому суб?єкту господарювання і має кадастровий номер. У зв?язку з цим, а також у зв?язку зі зміною рішенням позивача від 09.04.2019 поштової адреси ТОВ "Очаківська Верф" на Ольвійська, 18-2, відповідачу було рекомендовано відкликати попередню заяву через Центр надання адміністративних послуг, що і було зроблено. При цьому позивачем не було ініційовано підготовку та підписання угоди на оплату за користування ділянкою площею 0,123 га в 2019-2020 р.р.

Крім того, відповідач пояснює, що своєчасну оплату за 2018 рік проведено не було у зв?язку з тим, що з початку 2000-х років поглибився занепад рибної галузі у зв?язку з чим товариство залишилося без замовлень. У 2021 році товариством отримано разове замовлення, що дає можливість розрахуватися за користування земельною ділянкою площею 0,123 га, з урахуванням позовної давності, за 2018 рік до засідання суду, за 2019-2020 р.р. і за поточний період.

Очаківська міська рада у відповіді від 05.03.2021 № 342/02-02/07 на відзив зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та наполягає на задоволенні позову з викладених у ньому підстав.

При цьому позивач наголосив, що директор ТОВ "Очаківська Верф" у заяві від 14.08.2018 № 08-01 просив Очаківську міську раду про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду, орієнтовною площею саме 0,5000 га, для розташування та обслуговування нежитлової будівлі деревообробного цеху по вул. Ольвійська, 18/1 в м. Очаків.

Відповідач у запереченнях від 19.03.2021 зазначив, що дійсно звертався за дозволом на розробку проекту землеустрою, проте, як зазначалося у відзиві, заяву було відкликано після з?ясування тієї обставини, що земельна ділянка за зазначеною вище адресою вже виділена іншому суб?єкту господарювання і має кадастровий номер.

Крім того, ТОВ "Очаківська Верф" у поясненнях від 26.05.2021 зазначило, що земельна ділянка, за користування якою позивачем заявлено вимогу про стягнення недоотриманої орендної плати ? не сформована та не є об?єктом цивільних прав і учасником цивільного обороту; інформація про цю ділянку не внесена до Державного земельного кадастру; технічна документація на ділянку не розроблена, її межі не визначені, нормативна грошова оцінка відсутня. На думку відповідача, викладене свідчить про те, що спірна ділянка не може бути об?єктом оренди, о унеможливлює і визначення розміру орендної плати за користування такою ділянкою.

Інших документів по суті справи від сторін не надійшло.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, своїх представників у судове засідання не направили; їх явка обов?язковою не визнавалася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2020 № 203966032, ТОВ "Очаківська Верф" є власником нежитлової будівлі деревообробного цеху, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Ольвійська, 18-2 (номер запису про право власності ? 25316306) на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: ВМС № 994112, посвідченого 15.04.2009 приватним нотаріусом Тельпиш М.М. (а.с. 10).

Раніше адресою об?єкту нерухомості відповідача була: м. Очаків, вул. Ольвійська, 18/1, проте рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради від 09.04.2019 № 65 "Про присвоєння нової поштової адреси" присвоєно об?єкту нерухомого майна (нежитлова будівля, деревообробний цех), загальною площею 911,50 кв.м., який належить на праві приватної власності ТОВ "Очаківська Верф", нову поштову адресу: м. Очаків, вул. Ольвійська, 18-2, яка на даний час значиться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За твердженнями позивача, для обслуговування вищевказаних приміщень ТОВ "Очаківська Верф" з 15.04.2009 фактично використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,500 га для обслуговування розпилочно-заготівельного цеху, лісосушилки та інших об?єктів нерухомості; при цьому відповідач не оформив правовідносини щодо користування зазначеною земельною ділянкою.

В якості доказу користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,5000 га Очаківська міська рада посилається на те, що відповідач у 2018 році звертався до Очаківського міського голови з заявою від 14.08.2018 № 18-01 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду, орієнтовно площею 0,5 га, для розташування та обслуговування нежитлової будівлі деревообробного цеху по вул. Ольвійська, 18/1 у м. Очаків. Заява зареєстрована у Виконавчому комітеті Очаківської міської ради 16.08.2018 за вх. № 552 (а.с. 101).

Рішенням Очаківської міської ради від 07.09.2018 № 40 надано відповідачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки по вул. Ольвійська, 18/1 в м. Очаків, орієнтовною площею 0,500 га, для розташування та обслуговування нежитлової будівлі деревообробного цеху; юридичну особу (відповідача) зобов?язано у 12-ти місячний термін замовити та виконати документацію із землеустрою та подати її на затвердження до Очаківської міської ради згідно чинного законодавства (а.с. 55).

За твердженнями відповідача, не спростованими позивачем, в процесі виготовлення проектної документації щодо бажаної земельної ділянки було з?ясовано, що земельна ділянка за указаною адресою вже виділена іншому суб?єкту господарювання і має кадастровий номер. У зв?язку з цим, а також зміною рішенням позивача від 09.04.2019 поштової адреси ТОВ "Очаківська Верф" на Ольвійська, 18-2, відповідачу було рекомендовано відкликати попередню заяву через Центр надання адміністративних послуг, що ним було зроблено.

Поряд із цим, судом встановлено, що між Очаківською міською радою та відповідачем 01.03.2018 укладено угоду № 1 про відшкодування недоотриманих доходів від використання земельної ділянки за фактичне землекористування до оформлення правовстановлюючих документі на землю, згідно умов якої відповідач зобов?язався сплатити кошти у сумі 23264 грн. 99 коп. за фактичне користування земельною ділянкою площею 0,1230 га для розташування нежитлової будівлі деревообробного цеху в м. Очаків по вул. Ольвійська, 18/1, за період 01.03.2015 - 28.02.2018. Сторонами погоджено, що угода діє до 31.12.2018 (а.с. 11).

В розрахунку до угоди № 1 зазначалося про користування відповідачем земельною ділянкою орієнтовною площею 0,1230 га.

За твердженнями відповідача, на даний час ним оплачено землекористування у 2018 році згідно угоди від 01.03.2018 № 1; на підтвердження оплати товариством подано дублікат квитанції від 02.02.2021 № 0.0.200130225.1 на суму 8750 грн. 60 коп. із призначенням платежу "Компенсація втрати за оренду 0,1230 га землі, ТОВ "Очаківська верф"… відповідно договору 1 від 01.03.2018р….".

Доказів продовження дії угоди від 01.03.2018 № 1 або укладення іншої угоди щодо земельної ділянки площею 0,500 га матеріали справи не містять.

Позивачем направлялися ТОВ "Очаківська Верф" вимоги щодо відшкодування збитків, а саме, про добровільну сплату втраченої орендної плати з доданими до них розрахунками заборгованості по платі за землю про відшкодування недоотриманих коштів (доходу) та збитків у вигляді недоотриманої плати за землю, а саме, листи: від 07.11.2017 № 1285/02-10-11, від 16.11.2018 № 1544/02-10-11, від 06.02.2019 № 201/02-02/11 (а.с. 12-17, 45-47). При цьому, у вимозі від 07.11.2017 зазначалося про користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1230 га, а в подальших вимогах ? 0,5 га.

Крім того, листами від 26.07.2018 № 1003/10-03, від 17.01.2019 № 88/02-02/11 та від 12.02.2019 № 241/02-02/11 керівника відповідача запрошували на засідання комісій для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (а.с. 48-50). При цьому, в листі від 26.07.2018 зазначалося про користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1230 га, а в подальших листах ? 0,5 га.

ТОВ "Очаківська Верф" у листі від 14.12.2020 № 01-02 зазначило, що, згідно угоди від 01.03.2018 № 1 займає площу 0,1230 га; в серпні 2018 року товариство зверталося до міської ради для отримання дозволу на розробку документації на відведення земельної ділянки за адресою Ольвійська, 18/1, на що отримало рішення від 09.04.2019 № 65 про впорядкування нумерації об?єктів нерухомості, яке призвело до повної зміни установчої документації товариства, а також розпорядження про відкликання заяви через ЦНАП. Відповідач указав, що, на його думку, розрахунками про відшкодування витрат в односторонньому порядку безпідставно збільшується площа займаної товариством земельної ділянки.

За твердженнями позивача, ТОВ "Очаківська Верф" і досі використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,5000 га; оскільки на ділянці розташовані об?єкти нерухомості відповідача, Очаківська міська рада позбавлена можливості здавати спірну земельну ділянку в оренду та отримувати від цього прибуток, у зв?язку з чим у період часу з моменту отримання права власності до теперішнього часу органом місцевого самоврядування відповідний дохід не отримувався

Викладені обставини, на думку Очаківської міської ради, свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача у порядку ч. 3 ст. 386, п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою загальною площею 0,500 га по вул. Ольвійській, 18-2 у м. Очакові.

На думку Очаківської міської ради, відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, у зв?язку із чим не є платником плати за землю у формі земельного податку, тому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього є орендна плата.

Викладені обставини є підставою для звернення Очаківської міської ради до суду з позовом у даній справі.

Законодавством визначено, що суб?єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (ст. 80 ЗК України).

У відповідності до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

В силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об?єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов?язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов?язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов?язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб?єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов?язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв?язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов?язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов?язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних ? приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов?язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов?язаннях. Натомість для кондикційних зобов?язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов?язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов?язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки ? це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов?язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України).

В силу статті 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Предметом позову в даній справі є стягнення з власника об?єкту нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі ст. 1212 ЦК України ? за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об?єкт розміщений.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення ТОВ "Очаківська Верф" права користування земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Очаківською міською радою та державної реєстрації такого права.

У відповідності до положень глави 15, ст.ст. 120, 125 ЗК України та з урахуванням положень ст. 1212 ЦК України, до моменту оформлення власником об?єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об?єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18.

З урахуванням викладеного, підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок ? відсутні, оскільки указані вище відносини до моменту укладення договору оренди мають ознаки кондикційних.

Збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання. Втім на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, а саме таких складових як: шкода, протиправна поведінка її заподіювача, причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина, для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна (коштів) за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

В даному випадку підставами позову є обставини безпідставного збереження відповідачем майна (коштів) за рахунок позивача, а саме використання земельної ділянки без укладання договору оренди.

Виходячи з заявлених позивачем вимог про сплату коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, слід враховувати таке.

Як зазначалось вище, об?єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Орендна плата за землю ? це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Визначення земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка ? це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об?єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об?єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно з ч. 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про оренду землі", об?єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17.

Згідно ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Таким чином, для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка сформованим об?єктом цивільних прав, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти.

Судом встановлено, що розмір збитків міською радою розраховано як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою Очаківською міською радою та діючою за період з 01.09.2017 по 31.08.2020 (в межах 3-річного строку позовної давності).

При цьому для розрахунку за указаний період позивачем використано нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 0,5000 га в сумі 1778461 грн. 80 коп., визначену згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.09.2020 № 1360/163-20, виданого відділом в Очаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а.с. 18).

В зазначеному витязі указано, що: "Кадастровий номер земельної ділянки: відсутній …Місце розташування земельної ділянки: Миколаївська область, м. Очаків, вулиця Ольвійська 18/2… Категорія земель: не визначено… Цільове призначення земельної ділянки: не визначено" (а.с. 18).

Надані до позовної заяви в обґрунтування розміру зобов?язання відповідача документи: витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.09.2020 № 1360/163-20, ситуаційна схема розміщення земельної ділянки (а.с. 102), рішення Очаківської міської ради від 20.03.2009 № 12 та від 09.12.2016 № 21 про встановлення ставок орендної плати з використання земельних ділянок в м. Очакові, та складений на підставі цих документів розрахунок збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за землю, нанесених територіальній громаді міста в особі Очаківської міської ради ТОВ "Очаківська Верф", ? не можуть бути визнаними належними доказами у цій справі в розумінні ст.ст. 73, 76, 79 ГПК України, оскільки зазначена в них інформація суперечить Закону України "Про оцінку земель" та ст. 79-1 ЗК України.

Будь-яких документів, крім ситуаційної схеми, які дозволили б ідентифікувати зазначену ділянку, відрізнити від інших земельних ділянок, визначити її розміри та орієнтири (як то акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, план меж фактичного використання, тощо) позивачем не надано.

Матеріали справи не містять і відомостей про внесення земельної ділянки загальною площею близько 0,500 га по вул. Ольвійській, 18-2 у м. Очакові до Державного земельного кадастру.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

З урахуванням викладених обставин та положень законодавства, суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи доказів сформованості земельної ділянки, стягнення недоотриманої орендної плати за користування якою є предметом спору в даній справі, як об?єкта цивільного права.

Отже, спірна земельна ділянка не може вважатися сформованим об?єктом цивільних прав у розумінні положень ст. 79-1 ЗК України, що виключає можливість обчислення суми безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю, оскільки об?єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав.

Аналогічного правового висновку за аналогічних обставин дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 09.04.2020 у справі № 915/1806/19.

З урахуванням викладеного суд визнає, що в задоволенні позову Очаківської міської ради належить відмовити.

Суд додатково звертає увагу сторін на те, що оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

У судовому засіданні 17.06.2021, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Очаківської міської ради відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2021.

Суддя Т.М. Давченко