ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1161/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11)
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Авангард" (61145, м. Харків, пров. Інженерний, буд. 9, к. 3)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Авангард", в якому просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1773978,43 грн. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання відповідачем зобов`язань за договором №27010905 від 09.01.2018 в частині оплати за поставлений товар (брухт).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1161/21. Постановлено справу розглядати за правилами позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 22.04.2021 о 14:20 год.

21.04.2021 позивачем до канцелярії суду подано заяву про збільшення позовних вимог за вх. № 9143, в якій позивач додатково просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 303954,01 грн. та 3% річних в сумі 130519,73 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 35823, .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2021 заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про збільшення позовних вимог (вх. № 9143 від 21.04.2021) залишено без руху. Надано КП "Харківські теплові мережі" строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме сплати та надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 6517,10 грн.

22.04.2021 відповідачем до канцелярії суду подано клопотання про перенесення судового засідання за вх. № 9171, яке долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.04.2021 клопотання відповідача за вх. № 9171 задоволено та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.05.2021 о 14:20 год.

06.05.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог за вх. № 10299 разом із доказами сплати судового збору у розмірі 6517,10 грн. (платіжне доручення № 6018 від 30.04.2021).

Дослідивши подану до суду заяву, суд дійшов висновку, що позивачем усунуто недоліки, які стали підставою для залишення заяви про збільшення позовних вимог (вх. № 9143 від 21.04.2021) без руху.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2021 прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх. № 9143 від 21.04.2021) до провадження та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з її врахуванням. Постановлено вважати сформованими позовні вимоги в наступній редакції: " Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Авангард" () на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" () суму боргу у розмірі 1773978,43 грн., інфляційні втрати в сумі 303954,01 грн. та 3% річних в сумі 130519,73 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 35823, ". Судові витрати покласти на відповідача.".

В судовому засіданні 20.05.2021 на підставі ст. 177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів за власною ініціативою суду та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.06.2021 о 15:00 год.

В судовому засіданні 08.06.2021 на підставі п. 3 ч.2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.06.2021 о 15:40 год.

В призначене судове засідання 29.06.2021 позивач свого представника не направив.

Відповідач свого представника в судове засідання також не направив, про причину неявки суд не повідомив.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.04.2021 була отримана відповідачем, проте останній жодного разу не направив свого представника в судове засідання та відзив на позов не надав. Інші ухвали суду у цій справі також були отримані відповідачем, про що свідчать поштові повідомлення про вручення. А отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, проте не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та участь у судових засіданнях.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

09.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Авангард" (відповідачем, покупцем) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (позивачем, постачальником) було укладено договір №27010905, предметом якого є поставка позивачем відповідачу металевого брухту чорних та кольорових металів.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити металевий брухт чорних та кольорових металів (далі - Брухт), в кількості та за цінами, вказаним в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 3.3. Договору Брухт вважається зданим Постачальником та прийнятий Покупцем за кількістю у відповідності з вагою зазначеної в приймально-здавальному акті після зважування.

Відповідно до п. 4.2. Договору підставою для розрахунку є видаткова накладна.

Згідно п. 4.3. Договору оплата Покупцем за поставлений Брухт здійснюється за фактом надходження і приймання Брухту шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору, протягом періоду з 26 липня 2018 року по 26 грудня 2018 року, позивач забезпечив поставку відповідачеві Брухту на загальну суму 1796598,57, що підтверджується накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей, підписаними щодо кожної поставки товару (т.1 а.с. 9-101) та актами приймання чорних металів (т. 1 а.с. 102-200).

Відповідачем частково було сплачено за поставлений Брухт 22620,14 грн. згідно накладної № 176 від 26.07.2018. В той же час, Покупцем залишився неоплаченим поставлений Брухт на загальну суму 1773978,43 грн., що підтверджується Актом звірки від 01.11.2019, який підписаний та скріплений печатками сторін.

За твердженнями позивача, сума заборгованості у розмірі 1773978,43 грн. до цього часу залишається відповідачем не погашеною.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача за Договором № 27010905 від 09.01.2018 суму боргу у розмірі 1773978,43 грн., інфляційні втрати в сумі 303954,01 грн., 3% річних в сумі 130519,73 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 Господарського України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 27010905 від 09.01.2018 у період з 26.07.2018 по 26.12.2018 позивач забезпечив відповідачу поставку Брухту на загальну суму 1796598,57 грн., за який відповідач розрахувався лише частково, внаслідок чого за ним рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 1773978,43 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу у розмірі 1773978,43 грн.

Враховуючи вказане, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором № 27010905 від 09.01.2018.

За таких обставин, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1773978,43 грн. належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 130519,73 грн. та інфляційних втрат у розмірі 303954,01 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивачем нараховано відповідачу 3% річних у загальному розмірі 130519,73 грн. та інфляційні втрати у загальному розмірі 303954,01 грн.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 130519,73 грн. та інфляційних втрат у розмірі 303954,01 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 33126,79 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Авангард" ((61145, м. Харків, пров. Інженерний, буд. 9, к. 3, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) суму боргу у розмірі 1 773 978,43 грн., інфляційні втрати в сумі 303954,01 грн., 3% річних в сумі 130519,73 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 33126,79 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Авангард" ((61145, м. Харків, пров. Інженерний, буд. 9, к. 3, ).

Повне рішення складено "01" липня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1161/21