ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1412/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "РВЗ Україна", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 43420,41 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "РВЗ Україна", м. Харків, про стягнення 43420,41 грн. штрафу за порушення термінів поставки товару за договором № Л/НХ-20171/НЮ від 13.04.2020. Також просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1412/21. Розгляд справи № 922/1412/21 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

13.05.2021 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 10920), в якому, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивач на фоні відкритої електронної скриньки відкрив окремі файли, в яких містяться рознарядки, але з самого змісту електронних листів не вбачається ані назва файлів, які було направлено відповідачу, ані їх зміст, зазначив, що відсутній електронний цифровий підпис, який, на думку відповідача, є обов`язковим реквізитом електронного документу. Таким чином заперечує факт направлення на його адресу рознарядок, дати їх отримання відповідачем та початку відліку терміну на постачання товару. Враховуючи викладене, вважає, що позивач не довів належними доказами, що відповідачем було порушено строки поставки, передбачені п. 5.2 договору, а, отже, на думку відповідача, нарахування штрафу, відповідно до п. 7.2 договору - є безпідставним та необґрунтованим.

Відповіді на відзив, в порядку ст. 166 ГПК України, позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

За результатами проведення відкритих торгів в електронній системі закупівель «РгоZогто» на сайті https://prozorro.gov.ua між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (покупець, залізниця, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РВЗ Україна" (постачальник, відповідач) укладений договір №Л/НХ-20171/НЮ від 13.04.2020 (договір), згідно з умовами якого постачальник зобов`язався у 2020 році поставити покупцеві товар, зазначений у специфікації №1 (додаток №1 до договору) а саме: запасні частини до електровозів ВЛ Код ДК 021:2015 - 34630000-2 (частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху) Код УКТЗЕД: , у кількості 452 шт. на суму 273951,84 грн.

Як зазначено у п.6.3.1. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені умовами договору.

Відповідно до п.5.2. договору поставка товару проводиться партіями, протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової рознарядки/заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку товару та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції.

П. 5.3. договору передбачено, що відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ "Служба організації та проведення закупівель" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця") здійснюється з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника ( ).

Відповідно до п.5.4. договору визначено місце поставки товару: (НХ) Служба організації та проведення закупівель - код філії 937, 79025, м. Львів, вул. Широка, 2.

Датою поставки товару відповідно до п.5.5. договору вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

У порядку, встановленому умовами договору, заявки були надіслані з електронної адреси покупця: на електронну адресу постачальника: ( ).

09.06.2020 на електронну адресу постачальника, була відправлена заявка №НХ Льв-1/3230 на поставку продукції у кількості 178 шт. на суму 136732,08 грн.

Постачальник зобов`язаний був поставити продукцію на підставі цієї заявки не пізніше 24.06.2020.

Як вказує позивач, поставка продукції за згаданою заявкою була здійснена:

- 30.06.2020 - 107 шт. на суму 107670,36 грн., що підтверджується актом приймання-передачі товару від 30.06.2020 №б/н, прострочка поставки - 5 днів;

- 11.08.2020 - 71 шт. на суму 29061,72 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 11.08.2020 №б/н, прострочка поставки - 47 днів.

Таким чином, продукція за заявкою від 09.06.2020 на суму 136732,08 грн. поставлена з порушенням встановлених умовами договору строків.

07.08.2020 на електронну адресу постачальника була відправлена заявка №НХ Льв-1/4959 на поставку продукції у кількості 2 шт. на суму 818,64 грн.

Постачальник зобов`язаний був поставити продукцію на підставі цієї заявки не пізніше 22.08.2020.

Поставка продукції за згаданою заявкою була здійснена 11.08.2020, що підтверджується актом приймання-передачі від 11.08.2020 №б/н всього на поставку 73 шт. продукції суму 29880,36 грн. з них 2 шт. на суму 818,64 грн. за заявкою від 07.08.2020.

05.08.2020 на електронну адресу постачальника була відправлена заявка №НХ Льв-1/4873 на поставку продукції у кількості 272 шт. на суму 136401,12 грн.

Постачальник зобов`язаний був поставити продукцію на підставі цієї заявки не пізніше 20.08.2020.

Поставка продукції за цією заявкою була здійснена:

- 11.08.2020 - 131 шт. на суму 56031,12 грн., що підтверджується актом приймання-передачі товару від 11.08.2020 №б/н;

- 09.09.2020 - 126 шт. на суму 71820,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 09.09.2020 №б/н, прострочка поставки - 19 днів;

- 05.11.2020 - 15 шт. на суму 8550,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 05.11.2020 №б/н, прострочка поставки - 76 днів.

На підставі заявки №НХ Льв-1/4873 від 05.08.2020 поставка продукції на суму 80370,00 грн. була здійснена з порушенням встановлених умовами укладеного договору термінів.

Таким чином, з порушенням встановлених умовами договору термінів поставки постачальником була здійснена поставка продукції всього на суму 217102,08 грн.

Відповідно до п. 7.2. договору за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару.

Зважаючи на порушення постачальником терміну постачання товару на суму 217102,08 грн., відповідно до п.7.2. договору, позивачем постачальнику нарахований штраф у розмірі 43420,41 грн. (217102,08 грн. /100x20=43420,41 грн.), з позовом про стягнення якого позивач і звернувся до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як передбачено ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поставки №Л/НХ-20171/НЮ від 13.04.2020.

Ч. 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 13.04.2020 за результатами проведення відкритих торгів на електронній системі публічних закупівель Prozorro між сторонами укладено договір, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

На підставі договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п.5.2. договору №Л/НХ-20171/НЮ від 13.04.2020 поставка товару проводиться партіями, протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової рознарядки/заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку товару та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції.

П. 5.3. договору сторонами передбачено, що відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ "Служба організації та проведення закупівель" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця") здійснюється з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника ( ).

Відповідно до п.5.4. договору визначено місце поставки товару: (НХ) Служба організації та проведення закупівель - код філії 937, 79025, м. Львів, вул. Широка, 2.

Датою поставки товару відповідно до п.5.5. договору вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

У порядку, встановленому умовами договору, заявки були надіслані з електронної адреси покупця: на електронну адресу постачальника: ( ).

Як вказує позивач, 09.06.2020 на електронну адресу постачальника, була відправлена заявка №НХ Льв-1/3230 на поставку продукції у кількості 178 шт. на суму 136732,08 грн., з кінцевим строком поставки - 24.06.2020.

05.08.2020 на електронну адресу постачальника була відправлена заявка №НХ Льв-1/4873 на поставку продукції у кількості 272 шт. на суму 136401,12 грн., з кінцевим строком поставки - 20.08.2020.

Натомість, як зазначає позивач, поставка продукції відповідачем за вказаними заявками була здійснена з порушенням встановлених умовами укладеного договору термінів. Таким чином, з порушенням встановлених умовами договору термінів поставки постачальником була здійснена поставка продукції всього на суму 217102,08 грн.

У відзиві відповідач ставить під сумнів факт відправлення йому заявок, зазначивши, що позивач на фоні відкритої електронної скриньки відкрив окремі файли, в яких містяться рознарядки, але з самого змісту електронних листів не вбачається ані назва файлів, які було направлено відповідачу, ані їх зміст, зазначив, що відсутній електронний цифровий підпис, який, на думку відповідача, є обов`язковим реквізитом електронного документу.

Суд, з приводу наданих відповідачем заперечень, зазначає наступне.

Так, умовами укладеного між сторонами договору визначений порядок відправлення заявки, а саме - п. 5.3. договору передбачено, що відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ "Служба організації та проведення закупівель" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця") здійснюється з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника ( ).

Таким чином, сторони у договорі визначили спосіб надсилання покупцем заявки на адресу постачальника і позивач, у встановленому умовами укладеного договором порядку, надіслав заявки на електронну адресу відповідача: .

З наданих до суду позивачем скріншотів веб-сторінки електронної адреси позивача, вбачається, що на адресу відповідача, визначену у п. 5.3 договору були надіслані:

- 09.06.2020 заявка на поставку НХ Льв-1/3230, назва відкритого файлу 20171.pdf.

- 05.08.2020 заявка на поставку НХ Льв-1/4873, назва відкритого файлу ССF05082020_0003.pdf.

- 07.08.2020 заявка на поставку НХ Льв-1/4959, назва відкритого файлу ССF07082020_0016.pdf.

Суд вважає помилковим висновок відповідача, що до п. 5.3 договору повинні застосовуватися положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон).

Згідно ст. 2 Закону, сфера його застосування поширюється на правовідносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Однак, заявки на поставку товару мають паперову форму виразу та підписані уповноваженими особами, лише їх відправка здійснювалась через електронну адресу, що не дає підстав вважати про статус даних заявок як електронних документів.

Згадані заявки були підписані власноручно уповноваженими на те особами і не потребували накладення електронного цифрового підпису.

Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідач своїми діями визнав існування заявок, оскільки виконав зобов`язання за договором, вчасно (11.08.2020) здійснив поставку частини продукції за заявкою від 05.08.2020 №НХ Льв-1/4873 на суму 56031,12 грн., що підтверджується актом приймання-передачі товару від 11.08.2020 №б/н. Інша частина продукції постачальником також була здійснена, тільки з порушенням встановлених умовами договору термінів поставки.

Отже, матеріалами справи спростовуються доводи відповідача щодо неналежного направлення позивачем на його адресу заявок, та недоведення позивачем належними доказами, що відповідачем було порушено строки поставки, передбачені п. 5.2 договору.

Таким чином, сформовані позивачем заявки на поставку товару є такими, що відповідають умовам укладеного між сторонами договору, а отже створюють для відповідача обов`язок здійснити поставку зазначеного у них товару, у відповідності до умов договору.

Матеріалами справи підтверджена поставка відповідачем товару на суму 217102,08 грн., відповідно до надісланих покупцем заявок на електронну адресу відповідача: . , з порушенням строку, визначеного умовами договору.

Зважаючи на порушення постачальником терміну постачання товару на суму 217102,08 грн. відповідно до п.7.2. договору постачальнику нарахований штраф у розмірі 43420,41 грн.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст. 218 ГК України).

Також згідно зі ст. 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції - господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 7.2. договору за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, ч.1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених чинним законодавством України або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, доведеність позивачем факту поставки відповідачем товару, з порушенням встановлених умовами договору термінів поставки, заявлена позивачем до стягнення сума штрафу в розмірі 43420,41 грн., є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, а тому є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 42, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241, 247-252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РВЗ Україна" (61082, м. Харків, пр. Московський, 144-А, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 43420,41 грн. штрафу за порушення термінів поставки товару, судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РВЗ Україна" (61082, м. Харків, пр. Московський, 144-А, ).

Повне рішення складено 24.06.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1412/21