РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2021Справа № 910/6841/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»

про стягнення 4639,20 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство ««Страхова компанія «ВУСО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення 4639,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25.09.2020 у м. Краматорськ, Донецької області, на вул. Дніпровська відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у результаті якої пошкоджено автомобіль марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , якому позивач, як страховик виплатив, страхове відшкодування в розмірі 7239,20 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» позивач просить стягнути з відповідача 4639,20 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 07.05.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 18.05.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 28.05.2021. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 24.05.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.04.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда , буд. 4, корп. 6-А.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №366 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача 14.05.2021.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.08.2020 року між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (страховик, позивач) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено електронний Договір (поліс) №5038284 добровільного страхування наземного транспорту «Наша автоцивілка» (далі - Договір) щодо автомобіля «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску.

Вказаний Договір укладено на підставі Публічної оферти щодо добровільного страхування наземного транспорту та умов страхування, що розміщені на сайті Страховика: www.vuso.ua та електронної заяви Страхувальника. Договір складено в електронному форматі та підписано електронними підписами шляхом направлення Страховиком або його страховим агентом одноразового ідентифікатора на мобільний телефон Страхувальника та введенні Страхувальником в програмні комплекси Страховика або його страхового агента отриманого одноразового ідентифікатора.

Згідно з Додатком № 1 до наведеного Договору страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода (ДТП), що сталася внаслідок зіткнення (контакту) застрахованого ТЗ з іншим транспортним засобом-учасником ДТП, яке сталося з вини водія іншого ТЗ-учасника ДТП, особа та вина якого встановлена у порядку, визначеному законом.

Відповідно до Довідки НПУ №037147 25.09.2020 о 13:54 год у м. Краматорськ, Донецької області, на вул. Дніпровська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та участю автомобіля «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а саме: ліва передня ліва частина. Відповідно до вищезазначеної довідки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.2.10.а, п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Згідно з постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.12.2020 у справі №219/10860/20, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.

Позивач, на виконання умов Договір (поліс) №5038284 від19.08.2020, на підставі страхового акту №2062294-1 від 16.11.2020, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Талісман-Сервіс» в розмірі 7239,20 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №33465 від 16.11.2020.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку №ТС-00005326 від 09.10.2020 СТО - ТОВ «Талісман-Сервіс», відповідно до якого вартість відновлювального автомобіля марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 склала 7239,20 грн.

Крім того, як зазначає позивач, із метою визначення коефіцієнта фізичного зносу (далі - к.ф.з.) позивач звернувся до суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит». Відповідно до Звіту про визначення к.ф.з. колісного транспортного засобу №25904 від 25.03.2021 значення к.ф.з. - 0,58.

Разом з тим, позивач зазначає, оскільки під час здійснення ремонтно-відновлювальних робіт жодна із складових транспортного засобу не підлягала заміні, а відтак підстави для зменшення розміру страхового відшкодування відсутні.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про ДТП №037147 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2450306 у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.».

З наявного в матеріалах справи Витягу з інформаційної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що поліс обов`язкового страхування № АО/002450306 був чинний на момент скоєння ДТП (25.09.2020). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн., розмір франшиза - 2600 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договір (поліс) №5038284, перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2 , мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування вих.№8393 від 2256.11.2020 про виплату страхового відшкодування. Проте відповідачем вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування за вирахуванням франшизи яка складає 2600 грн, що дорівнює 4639,20 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6-А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира, буд. 40; ідентифікаційний код 31650052) страхове відшкодування в сумі 4639 (чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн 20 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 30.06.2021.

Суддя Я.В. Маринченко