ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021м. ДніпроСправа № 904/1238/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

та представників:

від позивача: Воронін В.В. - адвокат;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Хлебаса Павла Вікторовича, м. Дніпро

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тополя-3-20", м. Дніпро

про стягнення 33 202,52 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Хлебас Павло Вікторович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тополя-3-20" про стягнення заборгованості у сумі 33 202,52 грн, з яких: 30 416,00 грн - основний борг; 917,48 грн - 3% річних; 1869,04 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за виконані позивачем у січні 2019 року ремонтні роботи ліфта із заміни редуктора РГЛ 160, оформленого актом КБ-2в за січень 2019 року.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 05.03.2021, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, відповідач зазначає, що на цей час договір № 43 від 30.06.2017 про повне технічне обслуговування припинив свою дію, договірні відносини між сторонами відсутні.

Відповідач заперечує проти існування заявленого позивачем боргу у сумі 30 416,00 грн, на підтвердження чого посилається на двосторонній акт звірки розрахунків за період січень - листопад 2019 року.

Покладений в основу позовних вимог акт форми КБ-2в за січень 2019 року відповідач вважає доказом, що підтверджує виконання позивачем робіт щодо технічного обслуговування ліфтів за договором № 43 від 30.06.2017, а доказом виконання додаткових робіт, що підлягають окремій оплаті згідно з пунктами 2.3, 2.4, 3.1.3 цього договору.

Крім того, відповідач стверджує, що виконані позивачем роботи по заміні редуктора неякісні, оскільки позивач використав для заміни старий, а не новий редуктор.

Разом із відзивом на позов відповідач подав клопотання про зменшення витрат на послуги правничої допомоги.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу останнім надано лише прибутково-касовий ордер адвоката. Відповідач вважає, що цей ордер не може бути належним доказом понесених позивачем витрат, оскільки позивачем не здійснювалося жодних дій відповідно до вимог, передбачених пунктами 23, 26, 28, 38 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджених постановою Національного банку України № 148 від 29.12.2017.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2021 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.03.2021 до суду надійшло клопотання відповідача в особі його представника адвоката Патики А.В. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому в обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача посилається на те, що заявлена до стягнення сума боргу для відповідача є суттєвою, у зв`язку з чим голова правління вважає за необхідне самостійно, на доповнення до відзиву на позов, пояснити суду причини підписання акта приймання виконаних будівельних робіт за січень 2019 року на суму 30 416,00 грн. Крім того, представник відповідача зазначає, що відповідач є неприбутковою організацією, яка діє на внески співвласників багатоквартирного будинку та стягнення такої значної суми може призвести до певних погіршень для об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Ухвалою суду від 03.03.2021 у задоволенні клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тополя-3-20" адвоката Патики А.В. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.

Разом з тим на етапі розгляду справи по суті, за ініціативою суду ухвалою від 22.04.2021 було призначено судове засідання з викликом сторін на 13.05.2021 для надання пояснень.

Судове засідання 13.05.2021 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі, внаслідок чого ухвалою суду від 24.05.2021 судове засідання було призначено на 10.06.2021.

10.06.2021 протокольною ухвалою у судовому засіданні оголошено перерву до 15.06.2021.

У судовому засіданні 15.06.2021 за заявою представника позивача про те, що сторони знаходяться на стадії обговорення умов мирової угоди, ухвалою суду було оголошено перерву до 24.06.2021.

У судове засідання 24.06.2021 представник відповідача не з`явився, про судове провадження обізнаний.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає завершенню розгляду справи за його відсутності.

За наслідком судового засідання 24.06.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Тополя-3-20" (далі - замовник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Хлебасом Павлом Вікторовичем (далі - підрядник, відповідач) укладений підрядний договір на повне технічне обслуговування ліфтів № 43 від 30.06.2017 (далі - договір).

За умовами вказаного договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт з повного технічного обслуговування ліфтів на об`єктах замовника згідно з чинним законодавством України відповідно з додатком 1, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість робіт за цим договором становить 108000 грн, що складається із щомісячних платежів за виконані роботи в розмірі 3000 грн протягом строку дії договору.

Положеннями пункту 2.2 договору визначено, що сума оплати робіт може бути змінена в сторону її збільшення або зменшення у таких випадках:

2.2.1 Запровадження нових законодавчих і нормативних актів, які впливають на вартість технічного обслуговування ліфтів, необхідності урахування інфляційних факторів, внесення змін до обсягу і складу робіт. Сторони узгоджують нову договірну ціну шляхом підписання додаткової угоди та відомості об`єктів та обсягів робіт.

Пунктом 2.3 договору визначено, що додаткові роботи, не передбачені договором, можуть виконуватися за узгодженням сторін на підставі додаткового узгодження або за наряд - замовленням замовника.

Незаплановані відновлювальні роботи, які виникли у результаті порушень "Правил користування ліфтами", розкрадання, псування обладнання і кабельних ліній, підпалів, порушення енергопостачання, залиття атмосферними опадами ліфтового обладнання та інше, виконуються за окрему плату на підставі листа замовника за окремим договором (пункт 2.4 договору).

Згідно з пунктом 3.1.3 підрядник прийняв на себе зобов`язання усувати несправності ліфтів, не передбачені пунктом 2.4, без додаткової оплати.

Положеннями пункту 5.1 договору встановлено, що в кінці поточного місяця підрядник дає замовнику акти виконаних робіт.

Відповідно до пункту 5.2 договору замовник підписує акт, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає примірник акта підряднику. При виявленні замовником невиконаних або виконаних неналежним чином робіт, він мотивовано в письмовому виді інформує про це підрядника та відмовляється від приймання робіт до моменту усунення зауважень.

Договір діє з 01.07.2017 по 01.07.2020 (пункт 7.1 договору).

Пунктом 7.9 договору визначено, що до договору додаються та становлять його невід`ємну частину Додаток № 1 "Відомість об`єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів" та Додаток № 2 "Перелік виконуваних робіт при проведенні технічного обслуговування".

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Між сторонами підписаний акт від 31.01.2019 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2019 року (ремонт ліфтового обладнання за адресою ж/м Тополя-3, будинок 20, корпус 4, під.1) на суму 30 416,00 грн. Акт підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень (а.с. 12-13).

Нездійснення відповідачем оплати робіт за цим актом у загальній сумі 30 416,00 грн і є причиною спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням зобов`язань з оплати робіт за актом від 31.01.2019 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2019 року на суму 30 416,00 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів, правочинів, інших юридичних фактів.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами першою - третьою статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (частина перша статті 181 Господарського кодексу України).

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до статті 206 Цивільного кодексу України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Водночас, згідно з частиною першою статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

Враховуючи правову природу взаємовідносин сторін, останні регулюються нормами, характерними для договору підряду, який укладено сторонами у спрощений спосіб.

Виконані відповідачем за актом від 31.01.2019 підрядні роботи не відносяться до переліку робіт щодо технічного обслуговування ліфтів, передбачених Додатком № 2 до договору.

Положеннями статті 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Докази визнання договору недійсним у судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

За статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач засобом поштового зв`язку надіслав на адресу відповідача претензію № 1 від 06.02.2020 з вимогою оплатити вартість виконаних робіт у сумі 30 416,00 грн (а.с. 14 - 16).

На підтвердження надсилання зазначеної вимоги позивач надав експрес-накладну підприємства «Нова пошта» від 13.02.2020, фіскальний чек «Укрпошта» від 13.02.2020 про надання послуг з відправки рекомендованої кореспонденції (а.с. 17-18).

За інформацією щодо надання послуг підприємством «Нова пошта» вбачається, що кореспондеція була прийнята для відправки на ім`я приватної особи, а не на адресу саме відповідача. Докази отримання цього відправлення адресатом відсутні, а сам його отримувач Баяндіна Л.М. - керівник ОСББ у судовому засіданні заперечувала прийняття нею цієї кореспонденції. Натомість, вона визнала отримання нею претензії, надісланої за допомогою підприємства зв`язку «Укрпошта». При цьому дату отримання назвати не змогла.

Враховуючи нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 за № 173/24950), строки надсилання місцевої рекомендованої письмової кореспонденції розраховуються за формулою - Д+3, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Відтак, отримання претензії слід вважати 17.02.2020, а строк оплати 30416,00 грн, з урахуванням вимог статті 530 Цивільного кодексу України, - не пізніше 24.02.2020.

Докази оплати відповідачем суду не надані. Строк оплати є таким, що настав.

Заперечення відповідача щодо якості підрядних робіт за актом судом не приймаються з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідачем акт від 31.01.2019 приймання виконаних робіт за січень 2019 року на суму 30416,00 грн підписаний без зауважень та/або заперечень.

Посилання відповідача на двосторонній акт звірки розрахунків за період січень - листопад 2019 року, який не передбачав заборгованості відповідача перед позивачем на суму 30 416,00 грн, не впливає на виникнення та припинення господарських зобов`язань, оскільки стосується питань їх обліку.

Тому, позовні вимоги про стягнення основного боргу у сумі 30 416,00 грн є законними й обґрунтованими.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 1 869,04 грн розраховані за період лютий 2020 рік - січень 2021 рік, а 3% у сумі 917,48 грн - за період з 13.02.2020 по 13.02.2021 із заборгованості у сумі 30 416,00 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних встановлено, що він здійснений без урахування вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу й закінчення строку при визначенні періоду прострочки виконання зобов`язань з оплати товару.

За результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача, будуть становити 885,36 грн за період з 25.02.2020 по 13.02.2021.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

За результатом здійсненого судом перерахунку інфляційні втрати із заборгованості у сумі 30 416,00 грн за період з березня 2020 року по січень 2021 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 106,5% будуть становити 2158,16 грн, однак з урахуванням меж позовних вимог інфляційні втрати підлягають задоволенню у сумі, заявленій до стягнення позивачем - 1869,04 грн.

Відтак, позовні вимоги є законними й обґрунтованими у загальній сумі 33 170,04 грн, з яких: 30 416,00 грн - основний борг, 885,36 грн - 3% річних, 1869,04 грн - інфляційні втрати.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Серед судових витрат позивач зазначає судовий збір у мінімально допустимій за законом сумі - 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у фіксованій сумі 10 000,00 грн.

На підтвердження витрат на послуги адвоката відповідачем надані: договір про надання правничої допомоги № 130 від 12.01.2021; специфікація № 1 від 12.01.2021, прибутковий касовий ордер адвоката №12/01/21 від 12.01.2021 на суму (а.с. 27-29).

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів відповідача у справі є ордер серії АЕ № 1050520 від 12.01.2021, виданий адвокату Вороніну В.В. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.09.2020 серії ДП № 4949 (а.с. 25-26).

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи заявлену позивачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З огляду на викладене, оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення, суд погоджується з доводами відповідача про неприйнятність визначених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

За своєю категорією, враховуючи позицію відповідача у справі, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. При цьому в господарському суді у справі № 904/5549/20 уже вирішувався між сторонами спір щодо стягнення суми заявленого боргу й правова позиція у спорі позивачем на час вирішення спору у справі №904/1238/21 уже була сформована.

Відтак очевидно, що час та вартість послуги адвоката є завищеними. Прийнятною сумою за добросовісне надання такої послуги адвокатом суд вважає 3 000,00 грн.

Заперечення відповідача щодо необхідності подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, судом не приймаються, оскільки відповідно до специфікації № 1 від 12.01.2021 до договору про надання правової допомоги № 130 від 12.01.2021 сторони погодили фіксовану вартість послуг адвоката, яка не залежить від їх обсягу та витраченого часу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Хлебаса Павла Вікторовича до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тополя-3-20" про стягнення 33 202,52 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тополя-3-20" (49041, м. Дніпро, житломасив Тополя-3, буд. 20, корпус 1, корпус 4; ідентифікаційний код 40174406) на користь Фізичної особи - підприємця Хлебаса Павла Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) основний борг у сумі 30 416,00 грн, 3% річних у сумі 885,36 грн, інфляційні втрати у сумі 1869,04 грн, судовий збір у сумі 2270,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

У решті позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.06.2021.

Суддя І.І. Колісник