РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2021Справа № 910/5549/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" (02095, м. Київ, вул. Урлівська, 3, кв. 32)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Логістик Сістем" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 5)

про стягнення 123 234,71 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Логістик Сістем" про стягнення 123 234,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг № 0052/20 від 05.06.2020, а саме в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 123 234,71 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" було залишено без руху.

22.04.2021 до відділу діловодства господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем було надано пояснення щодо недоліків, зазначених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 відкрито провадження у справі №910/5549/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

13.05.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач повідомив, що станом на 11.05.2021 відповідач частково здійснив оплату за надані послуги на суму 69 998,57 грн.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 252 цього Кодексу визначено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку, що остання підлягає прийняттю судом до розгляду як така, що оформлена та подана з дотриманням вимог процесуального законодавства.

З наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №555 та №547 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 29.04.2021, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У червні 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Логістик Сістем" виникли договірні відносини, відповідно до яких позивач зобов`язався надати відповідачу послуги будівельної техніки, послуги великовантажного транспорту та послуги будівельного обладнання та механізмів, а відповідач в свою чергу зобов`язався оплатити отримані послуги.

За доводами позивача, сторони домовились, що оплата наданих послуг здійснюватиметься по факту наданих послуг. Факт прийому-передачі надання послуг підтверджується підписаними між сторонами Актами надання послуг.

Так, згідно актів наданих послуг, оформлених за період з 01.06.2020 по 13.10.2020, вбачається, що у вищевказаний період позивачем було надано відповідачу послуги самоскида та екскаватора-навантажувача на загальну суму 981 108,41 грн.

В підтвердження здійснення господарських операцій за Актами надання послуг, які були направлені відповідачу та залишені останніми без підписання, позивачем було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:

- № 91 від 17 серпня 2020 року на суму 29 999,81 гривень, разом з ПДВ за Актом надання послуг № 777 від 17 серпня 2020 року;

- № 121 від 21 серпня 2020 року на суму 48 437,20 гривень, разом з ПДВ за Актом надання послуг № 826 від 21 серпня 2020 року;

- № 130 від 30 вересня 2020 року на суму 14 999,90 гривень, разом з ПДВ за Актом надання послуг № 1013 від 30 вересня 2020 року;

- № 118 від 25 вересня 2020 року на суму 24 999,84 гривень, разом з ПДВ за Актом надання послуг № 996 від 25 вересня 2020 року;

- № 21 від 13 жовтня 2020 року на суму 34 999,78 гривень, разом з ПДВ за Актом надання послуг № 1054 від 13 жовтня 2020 року.

За отримані послуги відповідачем було частково здійснено оплату на загальну суму 857 873,70 грн, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку позивача, виписки з рахунку та відповідні платіжні доручення, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що за Актом надання послуг №827 від 25 серпня 2020 року відповідачем було здійснено часткову оплату на суму 6 262, 45 грн, разом з ПДВ. Залишок за вказаним актом складає 23 737,36 грн, разом з ПДВ.

За Актом надання послуг № 997 від 28 вересня 2020 року відповідачем здійснено часткову оплату на суму 3 002, 00 грн, разом з ПДВ. Залишок за вказаним актом складає 39 497, 73 грн., разом з ПДВ.

За Актом надання послуг № 1054 від 13 жовтня 2020 року на суму 34 999,78 гривень, разом з ПДВ та за Актом надання послуг № 996 від 25 вересня 2020 року на суму 24 999,84 гривень, разом з ПДВ, відповідач взагалі не здійснив оплати за надані послуги.

Отже, за доводами позивача, на день подання позову, відповідачем не здійснено повної оплати за вищезазначеними актами та існує заборгованість перед позивачем у розмірі 123 234,71 грн.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі позивач повідомив про часткову сплату відповідачем боргу у розмірі 69 998,57 грн та подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з надання послуг, шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а дії сторін щодо складення Актів надання послуг та їх оплати з боку відповідача, засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 01.06.2020 по 13.10.2020 позивачем було надано відповідачу послуги самоскида та екскаватора-навантажувача на загальну суму 981 108,41 грн, про що свідчать відповідні Акти надання послуг.

Судом встановлено, що більша частина Актів надання послуг була підписана з боку відповідача без жодних зауважень та заперечень щодо якості та строків наданих послуг. Що ж стосується Акті надання послуг №826 від 21.08.2020, №777 від 17.08.2020, №996 від 25.09.2020, №1013 від 30.09.2020 та №1054 від 13.10.2020, то останні були направленні цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача 25.03.2021, проте, залишені без відповіді та підписання, жодних зауважень щодо змісту Актів від відповідача не надходило.

Судом також встановлено, що позивачем були зареєстровані податкові накладні № 91 від 17 серпня 2020 року, № 121 від 21 серпня 2020 року, № 130 від 30 вересня 2020 року, № 118 від 25 вересня 2020 року, № 21 від 13 жовтня 2020 року, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо надання послуг за Актами надання послуг, які залишенні відповідачем без підписання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної оплати відповідачем вартості наданих послуг, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 53 236,14 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Логістик Сістем" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 5, ідентифікаційний код 37200332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" (02095, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 3, кв. 32, ідентифікаційний код 41200519) заборгованість у розмірі 53 236 грн 14 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.06.2021

Суддя Л. Г. Пукшин