ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021м. ДніпроСправа № 904/4265/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід", м. Старобільськ, Луганська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 35 947,22 грн., інфляційної складової у розмірі 389,75 грн., пені у розмірі 1 064,72 грн. та 3% річних у розмірі 255,82 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 35 947,22 грн., інфляційної складової у розмірі 389,75 грн., пені у розмірі 1 064,72 грн. та 3% річних у розмірі 255,82 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4265/2 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття", 10.01.2019 було підписано заяву - приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником.

За таких обставин, за твердженням позивача, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" (надалі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" (надалі - постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії від 10.01.2019 (надалі - договір).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 «Комерційна пропозиція» до цього договору.

Відповідно до п. 5.4 договору, ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі, у разі її зміни.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, за період з листопада 2020 року по січень 2021 року поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 54 483,13 грн. Що підтверджується актами прийняття - передавання товарної продукції № 485-СВ/131308/1 від 30.11.2020, № 485-СВ/142925/1 від 31.12.2020 та № 485-СВ/10557/1 від 31.01.2021. Позивач виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату.

Відповідно до п. 5.6 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.8 договору, остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За твердженням позивача, з урахуванням п. 5.8 договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитої електроенергії є таким, що настав.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив спожиту електричну енергію у встановлені строки. Так, платіжним дорученням №@2PL601675 від 11.11.2020 відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за листопад 2020 року у розмірі 2 947,30 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" у розмірі 35 947,22 грн.

За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання позивачем було нараховано до сплати інфляційну складову у розмірі 389,75 грн., пеню у розмірі 1 064,72 грн. та 3% річних у розмірі 255,82 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 10.01.2019 у розмірі 35 947,22 грн., інфляційної складової у розмірі 389,75 грн., пені у розмірі 1 064,72 грн. та 3% річних у розмірі 255,82 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в якому обсязі відповідачем була спожита електрична енергія; в які строки і якому розмірі спожита електрична енергія мала бути оплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було оплачено відповідачем вартість спожитої електричної енергії), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття", 10.01.2019 було підписано заяву - приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником.

За таких обставин, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" (надалі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" (надалі - постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії від 10.01.2019 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 13.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2019.

Згідно з п. 13.2 договору, дія договору вважається продовженою а кожен наступний календарний рік у разі, якщо жодна із сторін не повідомила іншу листом за підписом повноважного представника про намір розірвати договір не пізніше, чим за один місяць до дати закінчення терміну дії даного договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 «Комерційна пропозиція» до цього договору.

Відповідно до п. 5.4 договору, ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі, у разі її зміни.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, за період з листопада 2020 року по січень 2021 року поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 54 483,13 грн. Що підтверджується актами прийняття - передавання товарної продукції № 485-СВ/131308/1 від 30.11.2020, № 485-СВ/142925/1 від 31.12.2020 та № 485-СВ/10557/1 від 31.01.2021.

Позивач виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату (том 1, а.с 47 - 59).

Відповідно до п. 5.6 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.8 договору, остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З урахуванням п. 5.8 договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитої електроенергії є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив спожиту електричну енергію у встановлені строки. Так, платіжним дорученням № @2PL601675 від 11.11.2020 відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за листопад 2020 року у розмірі 2 947,30 грн.

За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" у розмірі 35 947,22 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 35 947,22 грн. є обґрунтованими.

Згідно з п. 5.9. договору, разі порушення споживачем строків оплати за цим договором. споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 5.9 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за загальний період з 19.12.2020 по 15.04.2021 у розмірі 1 064,72 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

А отже, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 1 064,72 грн. є обґрунтованими

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 255,82 грн. за загальний період з 19.12.2020 по 15.04.2021 та інфляційну складову у розмірі 389,75 грн. за період з січня по лютий 2020 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової у розмірі 389,75 грн. та 3% річних у розмірі 255,82 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором від 10.01.2019 з додатками (том 1 а.с. 31 - 433), актами прийняття - передавання (том 1 а.с. 60 - 63), рахунками на оплату (том 1 а.с. 47 - 59), платіжним дорученням (том 1 а.с. 64).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" (місцезнаходження: 49100, м. Дніпро, вл. Космічна, буд. 9А, секція 4, оф. 101; ідентифікаційний код: 35130376) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" (ідентифікаційний код: 42010964; місцезнаходження: 92702, Луганська область, м. Старобільськ, пл. Базарна, б. 32 А) суму основної заборгованості у розмірі 35 947,22 грн., інфляційну складову у розмірі 389,75 грн., пеню у розмірі 1 064,72 грн., 3% річних у розмірі 255,82 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 25.06.2021.

Суддя М.О. Ніколенко