ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Справа№ 910/18417/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Шапрана В.В.

Пашкіної С.А.

за участі секретаря судового засідання Яценко І.В.

представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 03.06.2021

розглянувши матеріали апеляційної скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 року

у справі № 910/18417/20 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс»

до Київського квартирно-експлуатаційного управління

про стягнення 482 479,58 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Київського квартирно-експлуатаційного управління (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи в розмірі 482 479, 58 грн за договором № 313-1020052 від 14.11.2019.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не розрахувався у повному обсязі за виконані позивачем роботи за договором підряду № 313-1020052 від 14.11.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 року у справі № 910/18417/20 позов задоволено. Стягнено з Київського квартирно-експлуатаційного управління на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" заборгованість у розмірі 482 479, 58 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 237, 19 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не довів обґрунтованості причин для відмови приймати виконані підрядні роботи та оплатити їх, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 482 479, 58 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київське квартирно-експлуатаційне управління подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі № 910/18417/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказував про те, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що винесено у відповідності до положень чинного законодавства та матеріалів справи, а наведені скаржником доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи і не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заявляє до суду клопотання про компенсацію понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 910/18417/20 у суді апеляційної інстанції, а саме за надання правничої допомоги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно із витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління у справі № 910/18417/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Ткаченко Б.О., судді: Шапран В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 року у справі № 910/18417/20, зупинено дію оскаржуваного рішення, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.06.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судовому засіданні 03.06.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі № 910/18417/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний альянс» - відмовити у повному обсязі.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2019 між Київським квартирно-експлуатаційним управлінням (далі по договору - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" (далі по договору - Підрядник) було укладено договір підряду № 313-1020052 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується відповідно до кошторисної документації у порядку та на умовах, визначених цим Договором, власними силами і засобами на власний ризик виконати роботи з "Капітального ремонту будівлі 113/52 (казарма) військового містечка № 113 по вул. Дегтярівській, 19а у м. Києві. Додаткові роботи".

Пунктом 1.3. Договору, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені на підставі кошторисної документації розробленої Підрядником. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі проведення робіт, у разі внесення змін до кошторисної документації. Вартість експертизи кошторисної документації включено в зведений кошторисний розрахунок, що є невід`ємною частиною Договору (додаток № 1) та відшкодовується Замовником Підряднику.

Згідно до п. 1.4. Підрядник зобов`язується завершити виконання робіт до 01.10.2020.

Пунктом 1.5. Договору, початок та закінчення будівельних робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (додаток № 2) та умовами Договору.

Відповідно до п. 1.6. Договору Підрядник може забезпечити достроково завершення виконання робіт і здачу їх Замовнику, тільки за згодою Замовника.

Пунктами 1.4. - 1.8. Договору сторони погодили, що Підрядник гарантує, що предмет Договору відповідає видам діяльності, передбаченим його статутом та документами дозвільного характеру та Замовник зобов`язується прийняти виконані в п. 1.2. роботи та оплатити їх за рахунок бюджетних коштів, в порядку передбаченим даним Договором.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що договірна ціна робіт складає 1 453 715, 00 грн у тому числі ПДВ 20% - 242 285, 83 грн.

Пунктами 2.1.1. - 2.1.2. Договору сторони встановили, що оплата виконаних робіт та вартості експертизи кошторисної документації, які проводитимуться підрядником у період до 31.12.2019 буде здійснюватися на суму 970 000, 00 грн у тому числі ПДВ 20% - 161 666, 67 грн та вартість експертизи кошторисної документації у сумі 3 240, 00 грн (з ПДВ), що відповідає бюджетним призначенням 2019 року, лише в межах цих бюджетних коштів; Оплата виконаних робіт, які проводитимуться підрядником у період з 01.01.2020 по 01.10.2020 буде здійснюватися на суму 483 715, 00 грн у тому числі ПДВ 20% - 80 619, 16 грн, що відповідає бюджетним призначенням 2020 року, лише в межах цих бюджетних призначень.

Відповідно до п. 3.1.1. - 3.1.8. договору Підрядник зобов`язаний: своїми силами, засобами та з власних матеріалів, виконати роботи в належно встановлені Договором строки, відповідно до кошторисної документації, умов Договору; передати Замовнику у порядку, передбаченому законодавством та Договором, об`єкт капітального ремонту в стані, що відповідає проектно-кошторисній документації; не допускати відхилення від технічного завдання, ДСТУ, ДБН і інших нормативно-технічних документів, надавати визначені цим Договором роботи якісно; вжити заходів до недопущення передачі без згоди Замовника кошторисної документації (примірників, копій) третім особам; нести відповідальність за якість виконаних робіт, застосовуваних матеріалів, устаткування; своєчасно та за власний рахунок усувати недоліки, неякісно та/або виконані з відхиленням від технічних норм, правил і технічного завдання роботи, допущені з його вини; відшкодувати відповідно до законодавства та Договору завдані Замовнику збитки.

Також, відповідно до п. 3.1.12. Договору Підрядник зобов`язаний здійснювати експертну перевірку ( при визначеній будівельними нормами необхідності) випробування конструкцій, виробів, устаткування тощо, які використовуються при капітальному ремонті, та повідомляти про це Замовника у визначені Договором строки.

Згідно до п. 3.2.1. Договору Підрядник має право одержувати плату за виконані та здані обсяги виконаних робіт, у розмірах та у строки визначені цим Договором.

Відповідно до п. 4.1.1. - 4.1.4. Договору Замовник зобов`язаний: надати Підряднику фронт робіт - дефектний акт (технічне завдання); прийняти від Підрядника в установленому порядку виконані роботи та оплатити їх у відповідності з розрахунками в розмірах і в термін згідно умов Договору; негайно повідомити Підрядника про виявлені недоліки в роботі; забезпечити здійснення технічного нагляду протягом усього періоду капітального ремонту об`єкта в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що з метою забезпечення контролю за відповідністю робіт, матеріальних ресурсів установленим вимогам Замовник призначає свого представника, який постійно здійснює технічний нагляд за якістю виконання робіт, матеріалів, устаткування.

Згідно з п. 11.3. Договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3 з використанням програмного комплексу АВК-5, підписаних уповноваженими представниками сторін, проміжними платежами за фактично виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання замовником актів та довідок, у межах наявних фінансових ресурсів на рахунку замовника, з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 11.6. Договору Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику за 5 робочих днів до завершення звітного періоду. Замовник зобов`язаний перевірити та підписати подані Підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3-х днів з дня одержання.

Пунктом 17.1. Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підпису повноваженими представниками сторін і діє до 01.10.2020, а в частині зобов`язання сторін - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов Договору було виконано у 2019 році будівельні роботи на суму 970 000, 00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи, підписаними сторонами актом виконаних робіт КБ-2В № 1 за грудень 2019 року від 09.12.2019 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати КБ-3 від 09.12.2019. Роботи були прийняті замовником та оплачені в повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку від 21.12.2019.

Також у матеріалах справи наявна копія листа від 06.10.2020 № 061020/3 щодо вимоги оплати виконаних робіт з доказами його надсилання та отримання Відповідачем з додатками, а саме з актом виконаних робіт КБ-2в № 2 за лютий 2020 за Договором №313-1020052 від 14.11.2019 на суму 482 479,58 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження повного та належного виконання підрядником робіт на об`єкті позивач, в порядку статті 98 Господарського процесуального кодексу України звернувся до судового експерта та замовив експертне будівельно-технічне дослідження з наступних питань:

- Чи відповідають фактично виконані будівельно-ремонтні роботи на об`єкті "Капітальний ремонт будівлі 113/52 військового містечка № 113 (казарма) по вул. Дегтярівській, 19А у м. Києві. Додаткові роботи" за актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в № 1, КБ-2в №2 кошторисній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва?

- Чи відповідають обсяги та вартість виконаних будівельно-ремонтних робіт на об`єкті "Капітальний ремонт будівлі 113/52 військового містечка № 113 (казарма) по вул. Дегтярівській, 19А у м. Києві. Додаткові роботи" та складена первинна звітна документація з будівництва за актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в № 1, КБ-2в №2 кошторисній документації?

Також у матеріалах справи наявна копія Висновку за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.08.2020 №20-27/СД.

З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботі в розмірі 482 479, 58 грн за договором № 313-1020052 від 14.11.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18.

Згідно із статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами виникли відносини з договору будівельного підряду, врегульовані §3 гл. 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 2 статті 875 Цивільного кодексу України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Положенням ч.1 ст. 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Пунктом 11.3. Договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3 з використанням програмного комплексу АВК-5, підписаних уповноваженими представниками сторін, проміжними платежами за фактично виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання замовником актів та довідок, у межах наявних фінансових ресурсів на рахунку замовника, з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Колегія суддів зазнчає наступне, що судом першої інстанції вірно встановлено, що пунктом 3.1.11 Договору передбачено, що одночасно з наданням актів приймання виконаних робіт підрядник зобов`язаний надати замовнику документи, що підтверджують якість та вартість матеріалів, які були використані при виконанні робіт і їх відповідність вимогам державних стандартів, будівельним нормам та/або проектній документації, водночас зазначені у п. 11.3. Договору порядок та підстави розрахунку договору, не містять підставу для розрахунку як надання документів, які підтверджують якість та вартість матеріалів.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції положеннями Договору підряду не передбачено обов`язок підрядника засвідчувати акти здачі-приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в у підпорядкованого замовнику інженера технічного нагляду, а також що акт приймання виконаних робіт № 1 від 09.12.2019 не було підписано інженером з технічного нагляду.

Відповідно до п. 4.2.2. Договору, замовник має право відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі, і не можуть бути усунені підрядником або замовником.

Пунктом 11.6. договору передбачено, що замовник зобов`язаний перевірити та підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3-х днів з дня одержання.

Згідно з частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу України Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

У суді першої інстанції, відповідач звертав увагу на те, що позивач листом від 06.10.2020 вих.№ 061020/3 на адресу відповідача направив супровідний лист з долученими до нього акту виконаних робіт КБ-2в № 2 за лютий 2020 на суму 482 479, 58 грн. У вказаних актах був відсутній підпис та печатка сертифікованого спеціаліста технічного нагляду.

У вищевказаному листі, за твердженням відповідача, не було долучено документів, які підтверджують якість та вартість матеріалів, які були використані при виконанні робіт і їх відповідність вимогам державних стандартів, будівельних нормам та/або проектній документації.

Відповідач зазначає про те, що з урахуванням вказаних обставин він вмотивованим листом від 15.10.2020 вих.№ 517/5682 повернув акти виконаних робіт на суму 482 479, 58 грн на доопрацювання позивачу.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, відповідач не надав доказів надсилання листа від 15.10.2020 вих. № 517/5682, а також доказів надання мотивованої відмови від прийняття виконаних робіт та підписання акту приймання-передачі в підтвердження своїх вищезазначених обставин.

Стосовно тверджень апелянта в апеляційній скарзі, що скаржник не погоджується з викладеними у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення висновками суду, що з боку відповідача не було надано жодного доказу, який би свідчив про направлення листа від 15.10.2020 вих. № 517/5682 позивачу, колегія суддів зазначає, що наведені скаржником доводи у апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судом першої інстанції було правомірно задоволено позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі № 910/18417/20 законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі № 910/18417/20 за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 року у справі № 910/18417/20 - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 року у справі № 910/18417/20 - залишити без змін.

2. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Київське квартирно-експлуатаційне управління.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 року у справі № 910/18417/20.

4. Матеріали справи № 910/18417/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та, з урахуванням п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Ткаченка Б.О. у період з 14.06.2021 по 18.06.2021, перебуванням у відпустці судді Шапрана В.В. з 22.06.2021 по 25.06.2021 та судді Пашкіної С.А. з 24.06.2021 по 25.06.2021 повну постанову складено та підписано 29.06.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Шапран

С.А. Пашкіна