ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3311/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Левшиній І.М.

за участю представників сторін:

від ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ»:

від ТОВ «Данубіус»:

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 602700,49грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» основний борг з орендної плати за період з травня по серпень 2020 р., жовтень 2020 року в сумі 407179,85грн., пеню в сумі 11899,69грн., штраф в сумі 24419,19грн., 3% річних в сумі 2974,92грн., інфляційні втрати в сумі 718,32грн.;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Данубіус» умов укладеного між сторонами договору стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.12.2020р. відкрито провадження у справі №916/3311/20, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.12.2020р. о 11:40.

В підготовчому засіданні від 28.12.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 18.01.2021р. о 12:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

04.01.2021р. за вх.суду№28/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» в якій просить припинити зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2021р. залишено зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» без руху для усунення недоліків.

14.01.2021р. за вх.суду№898/21 Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» надало до суду відзив на зустрічну позовну заяву.

18.01.2021р. за вх.суду№1371/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» звернулося до суду з заявою про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

В підготовчому засіданні від 18.01.2021р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про продовження підготовчого провадження.

В підготовчому засіданні від 18.01.2021р. було оголошено перерву на 11.02.2021р. о 12:00 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» про продовження підготовчого провадження у справі №916/3311/20 задоволено та продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/3311/20 на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2021р. прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про зобов`язання вчинити певні дії та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» про зобов`язання вчинити певні дії у справі №916/3311/20.

05.02.2021р. за вх.суду№3283/21 Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» звернулося до суду з уточненнями позовних вимог в яких просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» основний борг з орендної плати за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року в сумі 531212,54грн., пеню в сумі 22684,62грн., штраф в сумі 30668,81грн., 3% річних в сумі 5671,06грн., інфляційні втрати в сумі 12463,46грн. та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16.

В підготовчому засіданні від 11.02.2021р. було оголошено перерву на 09.03.2021р. о 12:40 про що зазначено в протоколі судового засідання.

22.02.2021р. за вх.№2-230/21 Господарським судом Одеської області одержано заяву про забезпечення позову, в якій Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» просить суд:

- накласти арешт на плавкран СПК-3/16, 1977 року випуску, яке належить Державному підприємству «Одеський морський торговельний порт» згідно Свідоцтва про право власності на судно серії СЕ №07352 від 14.06.2016, виданого Інспекцією головного державного реєстратора флоту України;

- зобов`язати Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» надати Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» та ТОВ «ІСІФОРВАРДСЕРВІС» доступ до плавкрану СПК-3/16, який належить на праві власності Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» з правом буксирування ТОВ «ІСІФОРВАРДСЕРВІС» зазначеного плавкрану до причалу за адресою: Одеська обл. с. Нові Біляри, вул. Ліманна 1, причал №1;

- передати на зберігання ТОВ «ІСІФОРВАРДСЕРВІС» плавкран СПК-3/16, який належить на праві власності Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», із визначенням місце зберігання зазначеного плавкрану в акваторії Великого Аджалицького лиману за адресою: Одеська обл. с. Нові Біляри, вул. Ліманна 1, причал №1.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивачу стало відомо про те, що ТОВ «Данубіус» намагається продати державне майно, а саме плавкран СПК-3/16, 1977 року, 34,2x15,62x1,75, валовою місткістю 466 т. без згоди Фонду державного майна України та позивача, за ціною, що становить 2700000,00грн. Таке оголошення розміщено в інтернеті, що підтверджується роздруківкою з монітору №1 та №2. При цьому, судно, яке вказано в оголошенні відповідає даним, які вказані у Свідоцтві про право власності на судно від 14.06.2016р. №07352. Також, позивачем встановлено, що плавкран СПК-3/16 знаходиться в акваторії Одеського морського порту, що підтверджується фото фіксацією.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2021р. відмовлено Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у задоволенні заяви за вх.№ 2-230/21 від 22.02.2021р. про забезпечення позову у справі 916/3311/20.

В підготовчому засіданні від 09.03.2021р. було оголошено перерву на 25.03.2021р. о 12:20 про що зазначено в протоколі судового засідання.

В підготовчому засіданні від 25.03.2021р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2021р. закрито підготовче провадження у справі №916/3311/20, призначено справу до розгляду по суті на 13.04.2021р. о 10:50 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 13.04.2021р. було оголошено перерву на 22.04.2021р. о 12:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.04.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 22.04.2021р. було оголошено перерву на 13.05.2021р. о 10:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 13.052021р. було оголошено перерву на 27.05.2021р. о 12:50, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 25.05.2021р., судове засідання 27.05.2021р. о 12:50 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 31.05.2021р. призначено судове засідання на 15.06.2021р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні від 15.06.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3311/20.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01.11.2007р. між Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (Судновласник, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данубіус» (Фрахтувальник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, ТОВ «Данубіус») було укладено договір стандартного бербоут-чартеру №28Д (далі договір) відповідно до умов якого Судновласник передав плав кран СПК-3/16 в оренду, а Фрахтувальник прийняв його, про що було підписано Акт приймання - передачі від 01.11.2007р.

Згідно п.п. а) п. 10 ч. II договору Фрахтувальники сплачують Судовласнику оренду судна на умовах люмпсум за календарний місяць, як зазначено у боксі 21, починаючи з дати та часу здачі судна Фрахтувальникам та сплачують погоджену тверду суму (люмпсум) за будь-яку частину місяця. Оплата оренди продовжується до дати та часу, коли судно повертається Фрахтувальниками його Власникам.

У боксі 21 ч. І договору зазначено, що валюта та спосіб оплати оренди здійснюється відповідно до Додатку №1.

Пунктом 2 Додатку №1 від 01.11.2007р. за згодою сторін встановлена фрахтова ставка у розмірі 663,37грн. на добу, в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3 Додатку №1 від 01.11.2007р. оплата фрахту здійснюється на протязі всього строку дії договору щомісячно не пізніше 10 числа, наступного за завершеним, на підставі виставленого рахунку на вказаний Судновласником номер рахунку в гривнях, з нарахуванням встановленого індексу інфляції. У випадку несвоєчасного здійснення розрахунків за цим Договором Фрахтувальник несе відповідальність в порядку, встановленому діючим законодавством України.

Відповідно до п.3 Додатку №1 від 01.11.2007р. до договору, у випадку несвоєчасного здійснення розрахунків за цим договором Фрахтувальник несе відповідальність у порядку встановленому діючим законодавством України. Сума простроченої орендної плати виплачується із нарахуванням інфляції та 3% річних. За несвоєчасне здійснення розрахунків за цим договором Фрахтувальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки до дня повного погашення боргу. При затримці розрахунку строком більше ніж 30 днів Фрахтувальник також сплачує Судовласнику штраф у розмірі 7% від суми боргу.

Відповідно п.п. а) п. 10 ч. II договору Фрахтувальники зобов`язані зі спливом строку дії чартеру повернути судно у безпечному незамерзаючому порту або місці, як за значено в боксі 16 (Порт Усть-Дунайськ).

Як вказує ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», під час дії договору до нього були укладені додаткові угоди згідно Додатку №1/31Д від 16.05.2012р., Додатку №2 від 01.11.2013р., Додатку №3 від 20.02.2014р., Додатку №4 від 02.11.2018р. та Додатку №5 від 04.01.2019р. Згідно Додатку №5 від 04.01.2019р. строк дії договору за погодженням сторін було продовжено о 04.01.2024р.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» зазначає, що порядок укладення договору чартеру (фрахтування), а також форма цього договору встановлюються транспортними кодексами (статутами). Статтею 203 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що за догово ром чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов`язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем бербоут-чартер). Відповідно до п.2 ч. II договору судно передається в оренду та приймається фрахтувальником в порту або у місці зазначеному у боксі 13. Підпунктом b) пункту 9 Частини II договору, фрахтувальники зобов`язані за власний рахунок та власними силами укомплектувати екіпаж, харчування, супровід, експлуатацію, по стачання, бункеровку та ремонт судна коли б це не знадобилось протягом строку дії чартеру, у будь-якому випадку на використання та експлуатацію Судна по даному Чартеру, включаю чи будь-які іноземні муніципальні та/або державні податки. Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користу вання за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору най му (оренди). Таким чином, вищезазначений договір стандартного бербоут-чартеру №28 Д від 01.11.2007р. за своєю правовою природою є договором оренди.

Як зазначає ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» з огляду на систематичну несплату ТОВ «Данубіус» орендної плати за користування плав краном СПК-3/16, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» скористався своїм правом на відмову від договору і направив на адресу відповідача відповідне повідомлення. Так, 24.09.2020р. листом №407/01/04-20 ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» повідомило ТОВ «Данубіус» про відмову від договору через те, що останнім не сплачено орендну плату більше ніж три місяці підряд, а саме, за період травень-серпень 2020р. 06.10.2020р. зазначений лист №407/01/04-20 від 24.09.2020р. був отриманий ТОВ «Данубіус», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Укрпошти. Таким чином, договір стандартного бербоут-чартеру №28 Д від 01.11.2007р. є розірваним з 06.10.2020р.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» вказує, що станом на 10.11.2020р. за ТОВ Данубіус рахується поточна заборгованість за договором перед ДП МТП Усть-Дунайськ в сумі 407179,85грн. за травень-серпень 2020р., жовтень 2020р. за рахунками: від 31.05.2020р. №2/31 на суму 90264,22грн. (частково передплата в сумі 8569,78грн.); від 30.06.2020р. №2/38 на суму 87527,21грн.; від 31.07.2020р. №2/45 на суму 89901,86грн.; від 31.08.2020р. №2/52 на суму 89722,06грн; від 30.09.2020р. №2/60 на суму 87261,94грн. (часткова передплата в сумі 70000,00грн. - 28.09.2020р.; оплата 17261,94грн. - 30.10.2020р.); від 31.10.2020р. № 2/66 на суму 91072,34грн. (часткова передплата в сумі 32738,06грн.). ТОВ «Данубіус» було здійснено часткову оплату у розмірі 10334,28грн. на підставі платіжного доручення №133 від 13.11.2020р. та у розмірі 48000,00грн. на підставі платіжного доручення №174 від 27.11.2020р. Станом на 25.01.2021р. за ТОВ «Данубіус» рахується поточна заборгованість за договором перед ДП МТП Усть-Дунайськ в сумі 531212,54грн. за травень-серпень 2020р., листопад-грудень 2020р. за рахунками: від 31.05.2020р. №2/31 на суму 90264,22грн. (частково передплата в сумі 8569,78грн.); від 30.06.2020р. №2/38 на суму 87527,21грн.; від 31.07.2020р. №2/45 на суму 89901,86грн.; від 31.08.2020р. №2/52 на суму 89722,06грн.; від 30.09.2020р. №2/60 на суму 87261,94грн. (часткова передплата в сумі 70000,00грн. - 28.09.2020р.; оплата 17261,94грн. - 30.10.2020 р.); від 31.10.2020р. №2/66 на суму 91072,34грн. (часткова передплата в сумі 32738,06грн.; погашення: 10334,28грн.- 13.11.2020р., 48000,00грн.- 27.11.2020р.); від 30.11.2020р. №2/72 на суму 89280,35грн. від 31.12.2020р. №2/80 на суму 93086,62грн.

Як зазначає ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», Фрахтувальники зобов`язані направити Судовласнику не менше ніж 30 попередній та не менше, ніж за 14 днів - кінцевий нотіси з вказівкою очікуваної дати, ренджа портів або порту повернення судна. Будь-які наступні зміни в позиції судна повинні бути повідомлені негайно Судовласникам. Якщо судно вийшло в рейс, тривалість якого може перевищити строк чартеру, Фрахтувальники можуть використовувати судно для завершення цього рейсу, за умови, що розумний розрахунок дозволяє встановити, що судно може бути повернене примірно у строки завершення чартеру. Судно повинно бути повернуто Судновласнику в тому самому, або такому ж, справному стані та з тим же класом, в якому воно було передано в оренду, виключаючи природній знос, який не впливає на клас судна. При поверненні судна із оренди, строки періодичного класифікаційного огляду та свідоцтва класу повинні зберігати дійсність по крайній мірі на число місяців, погодженого в боксі 12.».

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» стверджує, що 06.11.2020р. сплив місяць з моменту розірвання договору стандартного бербоут-чартеру №28 Д від 01.11.2007р. Календарний місяць - цілком розумний строк для здійснення повернення судна Судо власнику враховуючи специфіку його використання. Однак, до цього часу ТОВ «Данубіус» не повернуто судно (плав кран СПК-3/16) та не на дано жодної інформації щодо місцезнаходження судна, стану його використання та строку його повернення Судовласнику. Таким чином, ТОВ «Данубіус» в порушення норм ч. 1 ст. 785 ЦК України утримує майно Судовласника, чим створює перешкоди у здійсненні права власності.

Враховуючи викладене, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» просить задовольнити первісний позов у повному обсязі, а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» основний борг з орендної плати за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року в сумі 531212,54грн., пеню в сумі 22684,62грн., штраф в сумі 30668,81грн., 3% річних в сумі 5671,06грн., інфляційні втрати в сумі 12463,46грн. та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16.

Під час підготовчого провадження ТОВ «Данубіус» звернулося до суду із зустрічним позовом в яком просить припинити зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р.

Як зазначає ТОВ «Данубіус» воно визнає розмір нарахувань ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» за договором №28 Д від 01.11.2007р. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.10.2020р. у розмірі 407179,85грн, з яких: за травень 2020р. - 81694,44грн по рахунку №2/31, за червень 2020р. - 87527,21грн по рахунку №2/38, за липень 2020р. - 89901,86грн по рахунку №2/45, за серпень 2020р. - 89722,06грн по рахунку №2/52, за жовтень 2020р. - 58334,28 грн по рахунку №2/66 та не визнає, що має непогашену заборгованість перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» за фрахт плавкрана СПК-3/16 за жовтень 2020р. у розмірі 58334,28грн. на підставі рахунку №2/66 у зв`язку з тим, що 13.11.2020р. ТОВ «Данубіус» сплатило 10334,28грн. по рахунку №2/66 - п/д №133 від 13.11.2020р., а 27.11.2020р. ТОВ «Данубіус» сплатило 48000,00грн по рахунку №2/66 - /д №174 від 27.11.2020р. Таким чином, рахунок №2/66 сплачено у повному обсязі, заборгованість за жовтень 2020р. відсутня. Що стосується заборгованості ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за оренду СПК-3/16 за рахунками №2/31, 2/38, 2/45, 2/52, 2/60, то ці грошові зобов`язання є припиненими на підставі ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України у зв`язку з наступним: ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» станом на 15.09.2020р. стало боржником перед ТОВ «Данубіус» у розмірі 800000,00грн., так як на підставі договору цесїї від 15.09.2020р. право вимоги грошового боргу ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» перед ТОВ «ДСК» у розмірі 800000,00грн. було передано ТОВ «Данубіус» з 15.09.2020р. грошовий борг у розмірі 800000,00грн. виник у ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» перед ТОВ «ДСК» за виконання ремонтних робіт на плавпричалі №2 та будівництво плавучої копрової установи на плавпричалі №2, що були виконані ТОВ «ДСК» в майнових інтересах та за погодженням ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» на підставі договору оренди від 01.02.2001р. (грошовий борг підтверджено та визнано мировою угодою сторін від 15.01.2010р., затвердженою ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171). Ухвала Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. у справі 23/6-09-171 було здійснено заміну позивача у справі ТОВ «ДСК» на правонаступника ТОВ «Данубіус», ухвала набрала законної сили.

ТОВ «Данубіус» вказує, що на підставі заяви ТОВ «Данубіус» №Д/081 від 16.09.2020р. про зарахування взаємних однорідних вимог, яка була отримана ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» 16.09.2020р., заборгованість, грошове зобов`язання ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. було припинене шляхом зарахування взаємних однорідних вимог. Заява 16.09.2020р. як односторонній правочин є дійсною на даний час. Таким чином, частина грошових зобов`язань з 407179,85грн ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» за договором №28 від 01.11.2007р. за період з 01.05.2020р. по 31.10.2020р., у розмірі 348845,57грн за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. вже припинена з 16.09.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. За таких обставин позовна вимога про зобов`язання ТОВ «Данубіус» повернути орендоване судно за договором №28 від 01.11.2007р. - плавкран СПК-3/16, посилаючись на те, що договір №28 Д від 01.11.2007р. розірвано позивачем з 06.10.2020р. на підставі листа №407/01/04-20 від 24.09.2020p, необґрунтованою, так як позивач безпідставно розірвав такий договір в односторонньому порядку. ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» всупереч вимог закону та за умови невизнання недійсним одностороннього правочину ТОВ «Данубіус» від 16.09.2020р. про одностороннє зарахування взаємних однорідних вимог не визнає зарахування грошових вимог та припинення грошового зобов`язання ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн., тобто з цього питання між сторонами існує спір про припинення правовідношення, хоча грошові зобов`язання ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» перед ТОВ «Данубіус» у розмірі 800000,00грн є безспірними, як і грошові зобов`язання ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. є безспірними, так як визнаються ТОВ «Данубіус».

ТОВ «Данубіус» вказує, що як було вище ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» є боржником (має заборгованість) перед ТОВ «Данубіус» на суму 800000,00грн. на наступних підставах: право вимоги грошового боргу у розмірі 800000,00грн. перейшло до ТОВ «Данубіус» від ТОВ «ДСК» на підставі договору цесії від 15.09.2020р., яке (право вимоги торгу) раніше виникло у ТОВ «ДСК» за виконання ремонтних робіт на плавпричалі №2 та будівництво плавучої копрової установки на плавпричалі №2, що були виконані ТОВ «ДСК» нa підставі договору оренди від 01.02.2001р. Грошові вимоги (зобов`язання) у розмірі 800000,00грн є безспірними, так як цей грошовий борг підтверджено та визнано ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171 якою затверджено мирову угоду укладену між ТОВ «ДСК» та ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ». Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. у справі 23/6-09-171 було здійснено заміну позивача у справі ТОВ «ДСК» на правонаступника ТОВ «Данубіус». До теперішнього часу мирова угода ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» не виконана, грошовий борг не сплачено. Таким чином у ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» існує безспірне грошове зобов`язання, право вимоги якого у законний спосіб перейшло до ТОВ «Данубіус».

Як зазначає ТОВ «Данубіус», 16.09.2020р. ТОВ «Данубіус» повідомило ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» заявою№Д/081 від 16.09.2020р. про зарахування взаємних однорідних вимог, в якій відповідно до ст.ст.202, 204, 205, 203, 601 ЦК України проінформувало ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про односторонній правочин про зарахування взаємних однорідних (грошових) вимог у розмірі 679794,02грн., по грошовим зобов`язанням, які виникли у ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» за договором від 01.11.2007р. №28Д за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 31.03.2019р. по 30.09.2020р., в тому числі заборгованості у розмірі 348845,57грн. за договором №28 Д від 01.11.2007р. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. в рахунок часткового погашення боргу у розмірі 800000,00грн., право вимоги якого перейшло до ТОВ «Данубіус» на підставі договору цесії від 15.09.2020р. Таким чином на підставі ст.601 ЦК України ТОВ «Данубіус» 16.09.2020р. в односторонньому порядку зарахувало зустрічні однорідні (грошові) вимоги у розмірі 679794,02грн, з яких за договором від 01.11.2007р. №28Д за

фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 31.03.2019р. по 30.09.2020р., в тому числі заборгованості у розмірі 348845,57грн. В результаті зарахування однорідних вимог грошовий обов`язок ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн за період з 01.05.2020р. по 30.09.2020р. вважається припиненим. Що стосується заборгованості перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» за фрахт плавкрана СПК-3/16 за жовтень 2020р. у розмірі 58334,28грн. на підставі рахунку №2/66, то як було вище вказано 13.11.2020р. ТОВ «Данубіус» сплатило 10334,28грн. по рахунку №2/66, а 27.11.2020р. - 48000,00грн. по рахунку №2/66, таким чином, рахунок №2/66 ТОВ «Данубіус» сплачено у повному обсязі, заборгованість за жовтень 2020р. відсутня.

ТОВ «Данубіус» вказує, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки(боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому і. Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов`язання. Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин. волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків межах двосторонніх правовідносин. При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можу підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними(зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань з передачі родових речей, зокрема грошей); 3) строк виконання щодо таких вимог настав. Для зарахування зустрічних грошових зобов`язань в першу чергу потрібна безспірність, тобто визнання вимог сторонами або вимоги присудженні до стягнення рішенням суду, що свідчить про ясність вимог, коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо. Відтак, у вказаних зустрічних вимогах, які випливають з рішень судів, тобто безспірними, однорідним є предмет, а саме грошові кошти, а також обов`язок щодо сплати грошових коштів, постановлених за рішенням судів. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням, тому для зарахування достатньо ініціативи однієї сторони. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є дійсним в силу презумпції правомірності правочину, оскільки за своєю правовою природою припинення зобов`язав зарахуванням зустрічних вимог є одностороннім правочином, який оформляється заяв однієї зі сторін.

ТОВ «Данубіус» стверджує, що наявність заборгованості, яку ТОВ «Данубіус» просить зарахувати як зустрічні вимоги підлягає встановленню судом в даній справі під час розгляду зустрічних позовних вимог про припинення зобов`язання (правовідношення) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог і в разі наявності заборгованості суд повинен задовольнити зустрічний позов ТОВ «Данубіус» та відмовити в задоволенні первісного позову ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» 04.01.2021р. ТОВ «Данубіус» з метою припинення грошових зобов`язань ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 407179,85грн, які заявлені у позовній заяві від 16.11.2020р. повторно направило ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» заяву №Д/112 від 31.12.2020р.

Враховуючи викладене, ТОВ «Данубіус» просить задовольнити зустрічний позов у повному обсязі та припинити зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» проти зустрічного позову заперечує посилаючись на те, що ТОВ «Данубіус» визнає фактичну заборгованість зі сплати оренди за договором №28 Д від 01.11.2007р. у розмірі 348845,57грн. Так, дійсно нарахування та заборгованість по орендній платі за період за травень-серпень 2020 року, жовтень 2020 року на момент складання первісної позовної заяви складало 407179,85грн., а саме за рахунками: від 31.05.2020р. № 2/31 на суму 90264,22грн. (частково передплата в сумі 8569,78грн.); від 30.06.2020 р. №2/38 на суму 87527,21грн.; від 31.07.2020р. №2/45 на суму 89901,86грн.; від 31.08.2020р. №2/52 на суму 89722,06грн; від 30.09.2020р. №2/60 на суму 87261,94грн. (часткова передплата в сумі 70000,00грн. 28.09.2020р.; оплата 17261,94грн. - 30.10.2020р.); від 31.10.2020р. №2/66 на суму 91072,34грн. (часткова передплата в сумі 32738,06грн.), однак, під час оформлення та подання первісного позову, ТОВ «Данубіус» здійснило оплату у розмірі 10334,28грн. на підставі платіжного доручення №133 від 13.11.2020р. 27.11.2020р. після подання первісного позову ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», ТОВ «Данубіус» здійснило оплату у розмірі 48000,00грн. на підставі платіжного доручення №174. Таким чином, на цей час заборгованість ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» з орендної плати за період травень-серпень 2020р. складає 348845,57грн. та визнається ТОВ «Данубіус» у повному обсязі.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» посилається на відсутність з боку ТОВ «Данубіус» жодних заперечень щодо нарахування пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, а також щодо вимог про повернення орендованого судна-плавкрану СПК-3/16. Оскільки ТОВ «Данубіус» визнано наявну на цей час заборгованість із основного зобов`язання, яка складає більше трьох місяців підряд, це пояснює відсутність заперечень щодо вимог первісного позову, що тим самим означає їх визнання. Навіть наступне погашення основного боргу не позбавляє ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» скористатися правом наданим ст. 782 ЦК України, оскільки факт внесення плати протягом трьох місяців підряд мав місце. Таким чином, наведений довід ТОВ Данубіус про відсутність підстав для розірвання договору та витребування орендованого майна через припинення, на його думку, зобов`язання шляхом зарахування однорідних вимог, не може бути прийняти до уваги.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» наполягає на тому, що припинення зобов`язання ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р. неможливе через невідповідність умовам передбаченим ст.ст. 601, 602 ЦК України та ст. 203 ГК України. Статтею 203 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання, всі умови якого нано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною. У разі якщо зобов`язана сторона належним чином виконала одне з двох або кількох зобов`язань, щодо яких вона мала право вибору (альтернативне зобов`язання), господарське зобов`язання припиняється виконанням. Господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом зарахування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Господарське зобов`язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов`язання, якщо інше не випливає з закону або основного чи страхового зобов`язання. Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом. Верховним Судом у постанові від 14.07.2020р. по справі №910/10471/19 підтримана зазначена вище позиція, а також зазначено, що водночас, однією із важливих умов, за наявності можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку. У постанові від 19.08.2020р. у справі №911/2560/19 Верховним Судом зазначено, що вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей. При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, випливають з різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умови виконання розміру зобов`язань. Крім цього, у постанові від 21.06.2018р. по справі №917/1862/16 Верховний Суд вказав, що заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов`язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов`язання (наприклад, за відсутністю зобов`язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з ч.ч. 4,5 ст. 203 Господарського кодексу України, ст. 602 Цивільного кодексу України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов`язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» вказує, що посилання на зазначені позиції містяться й в ухвалі Господарського суду Одеської області 28.09.2020р. по справі №916/2023/19, яку залишено в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2020р. Через не відповідність умов заяви ТОВ «Данубіус» про зарахування взаємних однорідних від 16.09.2020р. виx.№Д/081 вищезазначеному, у справі №916/2023/19 Господарський суд Одеської області не визнав зобов`язання з виконання наказу Господарського суду Одеської ті від 14.11.2019р. у справі №916/2023/19 такими, що не підлягають виконанню.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» стверджує, що наявність вищезазначених умов, що виключають припинення зобов`язання ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. шляхом зарахування однорідних вимог з 16.09.2020р., підтверджується наступним. Сплив строк позовної давності щодо вимог, які випливають із мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171. Зазначена ухвала про затвердження мирової угоди була прийнята відповідно до діючого на момент законодавства, згідно із яким ця ухвала не була і не могла бути виконавчим документом. Пунктом 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (у діючій на той час редакції) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні порушення у випадках, передбачених законом. Законом, а саме ГПК України, у редакції яка діяла на момент прийняття ухвали Господарського суду Одеської Області від 25.01.2010р. про затвердження мирової угоди, такі ухвали не визнавались виконавчим документом і тому не відповідали вимогам, що ставились до виконавчих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України (у діючій на той час редакції) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Такий порядок виконання рішень господарського суду (на підставі виданого наказу), діяв до 15.12.2017р., тобто до прийняття нової редакції ГПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.), ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленого Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, ухвала Господарського суду Одеської Області від 25.01.2010р. про затвердження мирової угоди у справі №23/6-09-171 не є виконавчим документом. Так умовами мирової угоди у справі №23/6-09-171 було передбачено, що термін виконання заборгованості спливає 25.01.2012р. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, 25.01.2015р. спливла позовна давність щодо вимог про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської Області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171. Вимоги щодо припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог викладені ТОВ «Данубіус» у заяві №Д/081 від 16.09.2020р. не є безспірними. Так, листом №479/01/04-20 від 16.11.2020р. ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» не визнало заявлене ТОВ «Данубіус» зарахування взаємних однорідних вимог щодо змісту, умов виконання відповідно розміру цих зобов`язань. Повідомлення ТОВ «Данубіус» вих.№Д/112 від 31.12.2020р. щодо припинення зобов`язання зарахуванням взаємних однорідних вимог на підставі заяви №Д/081 від 16.09.2020р. також не може бути прийнято до уваги через невизнання цього зарахування.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» вказує, що 20.11.2019р. наказом Фонду державного майна України №1140 Єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (код 01125206), який знаходиться у відкритому доступі (http://www.spfu.gov.ua/userfiles/fdes/nakaz_n140_vid201119.pdf), було внесено до «Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році». Рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» прийнято Фондом державного майна згідно наказу №1240 від 03.12.2019р., який знаходиться у відкритому доступі (http:///www.spfu.gov.ua/ua/content/civil-access-data-normativno-pravovi-akti-akti-individualnoi-dii-krim-vnutrishnoorganizacijnihprijnyati-fondom-derzhavnogo-majna-ukraini.html). Процес приватизації на даний час триває. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до ходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства товариства), їх уповноважені органи управління не мають права серед іншого: щодо вчинення правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог. Якщо дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчиняються без попереднього узгодження органом приватизації та з покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним. Зазначені обмеження діють до завершення приватизації об`єкта, (ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»). Згідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» наполягає на тому, що заява ТОВ «Данубіус» про зарахування зустрічних (взаємних) однорідних вимог від 16.09.2020р. не містить в собі відомостей про отримання згоди органу приватизації. Також до неї не додано згоди органу приватизації у вигляді окремого документу. Із зазначених підстав заява ТОВ «Данубіус» про зарахування зустрічних (взаємних) рідних вимог №Д/081 від 16.09.2020р. є недійсною в силу закону.

Враховуючи викладене, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» просить відмовити у задоволені зустрічного позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Враховуючи, що предметом зустрічного позову є припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р., а предметом первісного позову є зокрема стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» основного боргу з орендної плати за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року в сумі 531212,54грн. до складу якого входять 348845,57грн., суд дійшов висновку про розгляд с початку саме зустрічного позову.

Щодо зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2007р. між Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данубіус» було укладено договір стандартного бербоут-чартеру №28Д відповідно до умов якого ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» передало ТОВ «Данубіус» плав кран СПК-3/16 в оренду, про що було підписано Акт приймання - передачі від 01.11.2007р.

Згідно п.п. а) п. 10 ч. II договору Фрахтувальники сплачують Судовласнику оренду судна на умовах люмпсум за календарний місяць, як зазначено у боксі 21, починаючи з дати та часу здачі судна Фрахтувальникам та сплачують погоджену тверду суму (люмпсум) за будь-яку частину місяця. Оплата оренди продовжується до дати та часу, коли судно повертається Фрахтувальниками його Власникам.

У боксі 21 ч. І договору зазначено, що валюта та спосіб оплати оренди здійснюється відповідно до Додатку №1.

Пунктом 2 Додатку №1 від 01.11.2007р. за згодою сторін встановлена фрахтова ставка у розмірі 663,37грн. на добу, в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3 Додатку №1 від 01.11.2007р. оплата фрахту здійснюється на протязі всього строку дії договору щомісячно не пізніше 10 числа, наступного за завершеним, на підставі виставленого рахунку на вказаний Судновласником номер рахунку в гривнях, з нарахуванням встановленого індексу інфляції. У випадку несвоєчасного здійснення розрахунків за цим Договором Фрахтувальник несе відповідальність в порядку, встановленому діючим законодавством України.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи за ТОВ «Данубіус» рахується поточна заборгованість за договором перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» в сумі 531212,54грн. за травень-серпень 2020р., листопад-грудень 2020р. за рахунками: від 31.05.2020р. №2/31 на суму 90264,22грн. (частково передплата в сумі 8569,78грн.); від 30.06.2020р. №2/38 на суму 87527,21грн.; від 31.07.2020р. №2/45 на суму 89901,86грн.; від 31.08.2020р. №2/52 на суму 89722,06грн.; від 30.09.2020р. №2/60 на суму 87261,94грн. (часткова передплата в сумі 70000,00грн. - 28.09.2020р.; оплата 17261,94грн. - 30.10.2020 р.); від 31.10.2020р. №2/66 на суму 91072,34грн. (часткова передплата в сумі 32738,06грн.; погашення: 10334,28грн.- 13.11.2020р., 48000,00грн.- 27.11.2020р.); від 30.11.2020р. №2/72 на суму 89280,35грн. від 31.12.2020р. №2/80 на суму 93086,62грн.

ТОВ «Данубіус» визнано заборгованість за договором №28 Д від 01.11.2007р. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.10.2020р. у розмірі 407179,85грн., з яких: за травень 2020р. - 81694,44грн. по рахунку №2/31, за червень 2020р. - 87527,21грн. по рахунку №2/38, за липень 2020р. - 89901,86грн. по рахунку №2/45, за серпень 2020р. - 89722,06грн. по рахунку №2/52, за жовтень 2020р. - 58334,28грн. по рахунку №2/66.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Данубіус» звернувся до ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» з заявою №Д/081 від 16.09.2020р. про зарахування взаємних однорідних вимог, яка була отримана ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» 16.09.2020р., згідно якої грошове зобов`язання ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. було припинене шляхом зарахування взаємних однорідних вимог.

В обґрунтування зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «Данубіус» вказує, що ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» є боржником перед ТОВ «Данубіус» на суму 800000,00грн. на наступних підставах: право вимоги грошового боргу у розмірі 800000,00грн. перейшло до ТОВ «Данубіус» від ТОВ «ДСК» на підставі договору цесії від 15.09.2020р., яке (право вимоги торгу) раніше виникло у ТОВ «ДСК» за виконання ремонтних робіт на плавпричалі №2 та будівництво плавучої копрової установки на плавпричалі №2, що були виконані ТОВ «ДСК» нa підставі договору оренди від 01.02.2001р. Грошові вимоги (зобов`язання) у розмірі 800000,00грн є безспірними, так як цей грошовий борг підтверджено та визнано ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171 якою затверджено мирову угоду укладено між ТОВ «ДСК» та ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ». Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. у справі 23/6-09-171 було здійснено заміну позивача у справі ТОВ «ДСК» на правонаступника ТОВ «Данубіус». До теперішнього часу мирова угода ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» не виконана, грошовий борг не сплачено. Таким чином у ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» існує безспірне грошове зобов`язання, право вимоги якого у законний спосіб перейшло до ТОВ «Данубіус».

Таким чином, як вважає ТОВ «Данубіус» частина грошових зобов`язань з 407179,85грн. ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» за договором №28 від 01.11.2007р. за період з 01.05.2020р. по 31.10.2020р., у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. вже припинена з 16.09.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171 про затвердження мирової угоди укладеної між ТОВ «ДСК» та ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» та ухвали Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. у справі 23/6-09-171 про заміну позивача у справі ТОВ «ДСК» на правонаступника ТОВ «Данубіус».

Однак такі посилання ТОВ «Данубіус» судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2010р. у справі №23/6-09-171, з урахуванням ухвали суду у цій справі від 24.02.2010р, було затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська стівідорна компанія» та Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», за умовами якої, зокрема, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» визнало суму заборгованості перед ТОВ «Дунайська стівідорна компанія» по ремонтним роботам на правпричалі №2 і будівництву плавучої установки на плав причалі №2 у розмірі 800000,00 грн та зобов`язалось сплатити на користь ТОВ «Дунайська стівідорна компанія» заборгованість в розмірі 800000,00 грн. відповідними платежами строком до 25.01.2012.

Суд зазначає, що ТОВ «Данубіус» не є стороною мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2010 у справі №23/6-09-171.

Судом встановлено, що 15.09.2020р. між ТОВ «Дунайська стівідорна компанія» та ТОВ «Данубіус» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) відповідно до умов якого ТОВ «Дунайська стівідорна компанія» відступило, а ТОВ «Данубіус» прийняло право вимоги грошового боргу у Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» по грошовим зобов`язанням на загальну суму 800000,00грн., які виникли у ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» перед ТОВ «Дунайська стівідорна компанія» за виконання ремонтних робіт на правпричалі №2 та будівництво плавучої установки на плав причалі №2, та яка визнана ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» шляхом укладення мирової угоди від 15.01.2010 у справі №23/6-09-171, затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2010, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 24.02.2010.

Згідно положень ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Заява ТОВ «Данубіус» про зарахування зустрічних однорідних вимог, надіслана ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей. При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Згідно зі ст. 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, з огляду на викладене зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 Цивільного кодексу України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Такі висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 13.11.2018р. у справі №914/163/14, від 11.09.2018р. у справі №910/21648/17, від 23.10.2018р. у справі №910/18256/17, від 25.04.2018р. у справі № 910/6781/17.

З доводів викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву ДП «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» не визнає наявного у нього обов`язку зі сплати заборгованості за зустрічними вимогами, тобто між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог.

Суд зазначає, що наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони.

Разом з тим, припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними до допустимими доказами (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018р. у справі №910/18256/17).

З огляду на вищевикладене, враховуючи що ТОВ «Данубіус» не є стороною мирової угоди, затвердженої по справі №23/6-09-171 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська стівідорна компанія» та Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», а також те, що ТОВ «Данубіус» в порушення ст.74 Господарського процесуального кодексу України не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували наявність заборгованості ДП "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" перед ТОВ «Данубіус», яка вказана в заяві про зарахування зустрічних вимог, суд зазначає, що ТОВ «Данубіус» не доведено безспірність вимог, зазначених в заяві про зарахування зустрічних вимог.

Доводи ТОВ «Данубіус» про той факт, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. по справі №23/6-09-171 здійснено заміну позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська стівідорна компанія» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Данабіус» судом також не приймаються до уваги виходячи з наступного.

В ухвалі Господарського суду Одеської області від 05.10.2020р. по справі №23/6-09-171 суд зазначив, що за приписами ст.ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України суд змінює учасника справи або сторону виконавчого провадження, а натомість заявник просить змінити сторону в укладеній мировій угоді та ухвалі про її затвердження, однак такі вимоги є необґрунтованими та такими, що суперечать ст.ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що затвердженням мирової угоди відповідно до приписів ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення ухвали про затвердження мирової угоди) припиняється провадження у справі, що унеможливлює зміну правовідносин сторін шляхом внесення змін до затвердженої мирової угоди, а ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Відтак, доводи ТОВ «Данубіус», що судом було вирішено спір у справі №23/6-09-171 за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська стівідорна компанія» до Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" є помилковими.

Також, суд звертає увагу на помилковість позицій ТОВ «Данубіус» стосовно того, що у ТОВ «Данубіус» виник обов`язок сплати грошових коштів за рішенням у справі №23/6-09-171, оскільки зобов`язання в даному випадку виникла на підставі договору, а рішення суду лише підтверджує наявність того чи іншого обов`язку у сторони, при цьому в даній справі, як вже зазначалось, рішення по суті спору прийнято не було.

З огляду на приписи чинного законодавства та аналізуючи обставини справи в їх сукупності, суд зазначає про безпідставність доводів ТОВ «Данубіус» щодо припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 348845,57грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р., необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати понесені із розглядом зустрічного позову покласти на позивача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо первісного позову Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» основного боргу з орендної плати у сумі 531212,54грн. за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року, 22684,62грн. пені, 30668,81грн. штрафу 5671,06грн. 3% річних, 12463,46грн. інфляційних втрат та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16 слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вже зазначалося вище, 01.11.2007р. між Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данубіус» було укладено договір стандартного бербоут-чартеру №28Д відповідно до умов якого ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» передало ТОВ «Данубіус» плав кран СПК-3/16 в оренду, про що було підписано Акт приймання - передачі від 01.11.2007р.

Відповідно до ст. 203 Кодексу торговельного мореплавства за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов`язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час.

Тобто за своїм змістом договір стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. є договором оренди плав крану СПК-3/16.

Відповідно д ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 212 Кодексу торговельного мореплавства встановлено, що фрахтувальник сплачує судновласнику фрахт в порядку і терміни, передбачені договором чартеру (фрахтування) судна на певний час. Він звільняється від сплати фрахту і витрат щодо судна за час, протягом якого судно було непридатне для експлуатації внаслідок неморехідного стану, за винятком випадків, коли непридатність судна настала з вини фрахтувальника.

Згідно п.п. а) п. 10 ч. II договору Фрахтувальники сплачують Судовласнику оренду судна на умовах люмпсум за календарний місяць, як зазначено у боксі 21, починаючи з дати та часу здачі судна Фрахтувальникам та сплачують погоджену тверду суму (люмпсум) за будь-яку частину місяця. Оплата оренди продовжується до дати та часу, коли судно повертається Фрахтувальниками його Власникам.

У боксі 21 ч. І договору зазначено, що валюта та спосіб оплати оренди здійснюється відповідно до Додатку №1.

Пунктом 2 Додатку №1 від 01.11.2007р. за згодою сторін встановлена фрахтова ставка у розмірі 663,37грн. на добу, в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3 Додатку №1 від 01.11.2007р. оплата фрахту здійснюється на протязі всього строку дії договору щомісячно не пізніше 10 числа, наступного за завершеним, на підставі виставленого рахунку на вказаний Судновласником номер рахунку в гривнях, з нарахуванням встановленого індексу інфляції. У випадку несвоєчасного здійснення розрахунків за цим Договором Фрахтувальник несе відповідальність в порядку, встановленому діючим законодавством України.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи за ТОВ «Данубіус» рахується поточна заборгованість за договором перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» в сумі 531212,54грн. за травень-серпень 2020р., листопад-грудень 2020р. за рахунками: від 31.05.2020р. №2/31 на суму 90264,22грн. (частково передплата в сумі 8569,78грн.); від 30.06.2020р. №2/38 на суму 87527,21грн.; від 31.07.2020р. №2/45 на суму 89901,86грн.; від 31.08.2020р. №2/52 на суму 89722,06грн.; від 30.09.2020р. №2/60 на суму 87261,94грн. (часткова передплата в сумі 70000,00грн. - 28.09.2020р.; оплата 17261,94грн. - 30.10.2020 р.); від 31.10.2020р. №2/66 на суму 91072,34грн. (часткова передплата в сумі 32738,06грн.; погашення: 10334,28грн.- 13.11.2020р., 48000,00грн.- 27.11.2020р.); від 30.11.2020р. №2/72 на суму 89280,35грн. від 31.12.2020р. №2/80 на суму 93086,62грн.

ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» в уточненнях до позовної заяви було нараховано заборгованість також за листопад-грудень 2020р. за рахунками від 30.11.2020р. №2/72 на суму 89280,35грн. від 31.12.2020р. №2/80 на суму 93086,62грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином заборгованість ТОВ «Данубіус» перед ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» станом на день розгляду справи складає 531212,54грн.

У зустрічному позові ТОВ «Данубіус» просив припинити зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. посилаючись на зарахування зустрічних позовних вимог.

Судом у задоволенні зустрічного позову відмовлено у зв`язку із недоведеністю наявності між сторонами зустрічного зобов`язання.

Станом на день розгляду справи ТОВ «Данубіус» не надано доказів сплати заборгованості у сумі 531212,54грн. та не надано доказів спростовуючи первісні позовні вимоги.

Враховуючи викладене, первісні позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Данубіус» заборгованості за договором №28 Д від 01.11.2007р. за фрахт плавкрана СПК-3/16 у сумі 531212,54грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 22684,62рн. пені та 30668,81грн. штрафу слід зазначити наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 2 і 4 статті 231 Господарського кодексу передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 02.04.2019р. у справі №917/194/18).

Відповідно до п.3 Додатку №1 від 01.11.2007р. до договору, у випадку несвоєчасного здійснення розрахунків за цим договором Фрахтувальник несе відповідальність у порядку встановленому діючим законодавством України. Сума простроченої орендної плати виплачується із нарахуванням інфляції та 3% річних. За несвоєчасне здійснення розрахунків за цим договором Фрахтувальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки до дня повного погашення боргу. При затримці розрахунку строком більше ніж 30 днів Фрахтувальник також сплачує Судовласнику штраф у розмірі 7% від суми боргу.

Суд, перевіривши наданий ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» розрахунок пені у сумі 22684,62грн. за період з 11.06.2020р. по 25.01.2021р., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з ТОВ «Данубіус» підлягає пеня у сумі 22684,62грн.

Суд перевіривши наданий ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» розрахунок штрафу у сумі 30668,81грн. за період з 11.06.2020р. по 25.012021р. вважає його вірним та зазначає, що стягненню з ТОВ «Данубіус» підлягає штраф у сумі 30668,81грн.

Щодо стягнення з відповідача 5671,06грн. 3% річних та 12463,46грн. інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 5671,06грн. за період з 11.06.2020р. по 25.01.2021р., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з ТОВ «Данубіус» підлягають 3% річних у сумі 5671,06грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 12463,46грн., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з ТОВ «Данубіус» підлягають інфляційні втрати у сумі 12463,46грн.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16 слід зазначити наступне.

Як вже було зазначено вище, за своїм змістом договір стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. є договором оренди плав крану СПК-3/16.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» з огляду на систематичну несплату ТОВ «Данубіус» орендної плати за користування плав краном СПК-3/16, скористався своїм правом на відмову від договору і направив на адресу ТОВ «Данубіус» відповідне повідомлення.

24.09.2020р. листом №407/01/04-20 ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» повідомило ТОВ «Данубіус» про відмову від договору через те, що останнім не сплачено орендну плату більше ніж три місяці підряд, а саме, за період травень-серпень 2020р. 06.10.2020р. зазначений лист №407/01/04-20 від 24.09.2020р. був отриманий ТОВ «Данубіус», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Укрпошти.

Таким чином, договір стандартного бербоут-чартеру №28 Д від 01.11.2007р. є розірваним з 06.10.2020р.

Посилання ТОВ «Данубіус» на відсутність підстав для розірвання договору та витребування орендованого майна через припинення зобов`язання шляхом зарахування однорідних вимог судом до уваги не приймається, оскільки як вже було зазначено судом, ТОВ «Данубіус» не недоведено наявності між сторонами зустрічного зобов`язання.

Відповідно п.п. а) п. 10 ч. II договору Фрахтувальники зобов`язані зі спливом строку дії чартеру повернути судно у безпечному незамерзаючому порту або місці, як за значено в боксі 16 (Порт Усть-Дунайськ).

Посилання ТОВ «Данубіус» на те, що оскільки плавкран СПК-3/16 знаходиться у рейсі, повернути його не виявляється можливим, однак такі посилання ТОВ «Данубіус» судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджені належними доказами, а саме не надано доказів знаходження плавкрану СПК-3/16 у рейсі.

Враховуючи, що дія чартеру припинилася у зв`язку із відмовою ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» від договору шляхом його розірвання з 06.10.2020р., позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, первісні позовні вимоги Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» 531212,54грн. основного боргу з орендної плати за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року, 22684,62грн. пені, 30668,81грн. штрафу 5671,06грн. 3% річних, 12463,46грн. інфляційних втрат та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову у сумі 11142,51грн. покласти на відповідача за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v.), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України»).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 180, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» 531212,54грн. основного боргу з орендної плати за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року, 22684,62грн. пені, 30668,81грн. штрафу 5671,06грн. 3% річних, 12463,46грн. інфляційних втрат та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16 задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Захаріді Олександра, 68, фактична адреса: 68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ) 531212,54грн. основного боргу з орендної плати за період з травня по серпень 2020р., з листопада по грудень 2020 року, 22684,62грн. пені, 30668,81грн. штрафу 5671,06грн. 3% річних, 12463,46грн. інфляційних втрат, 11142,51грн. судового збору.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Данубіус» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Захаріді Олександра, 68, фактична адреса: 68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ) повернути Державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ) орендоване судно, яке було передано за договором стандартного бербоут-чартеру №28Д від 01.11.2007р. за актом приймання - передачі від 01.11.2007р., а саме: плавкран СПК-3/16.

Накази видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

4. У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Данубіус» перед Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» у розмірі 348845,57грн. за фрахт плавкрана СПК-3/16 за період з 01.05.2020р. по 31.08.2020р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 16.09.2020р. відмовити у повному обсязі.

5. Судові витрати понесені за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом Товариство обмеженою відповідальністю «Данубіус» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Захаріді Олександра, 68, фактична адреса: 68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ).

Повне рішення складено 24 червня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова