ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2021м. ДніпроСправа № 904/625/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Прим", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР ТРЕЙД", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента-Прим" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр Трейд" про стягнення заборгованості у розмірі 996 191, 73 грн, з яких: 818 929, 32 грн - сума основного боргу, 52 854, 12 грн - неустойка (пеня), 95 924, 29 грн - відсотки річних та 28 484 грн - інфляційні втрати.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, попередні суми яких згідно з наведеним ним орієнтовним розрахунком становлять: зі сплати судового збору 14 942, 88 грн; на професійну правничу допомогу 50 000 грн.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2021 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Прим" основний борг у розмірі 818 929, 32 грн, пеню в розмірі 51 043, 16 грн, відсотки річних у розмірі 9 796, 66 грн, інфляційні втрати у розмірі 28 326, 45 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 739, 46 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 1 810, 96 грн, відсотків річних у розмірі 2 127, 63 грн та інфляційних втрат у розмірі 157, 55 грн. Судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн залишено за позивачем.

16.06.2021 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

ТОВ "Рента-Прим" просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 904/625/21, яким стягнути з ТОВ "Спектр Трейд" на користь ТОВ "Рента-Прим" витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 50 000 грн.

Позивач зазначає, що на виконання положень п. 2.6 договору про надання правової допомоги між АО "Абсолют" та ТОВ "Рента-Прим" було складено та підписано акт № 1150621 про надання правової допомоги до Договору № 1801/2021 від 18.01.2021.

Таким чином, 14.06.2021 надання АО "Абсолют" правової допомоги ТОВ "Рента-Прим" було завершено, про що складено та підписано відповідний акт.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003 року, рішення у справі "Нідерест-Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997 року).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Так, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд враховує, що вирішення питання про судові витрати, у разі подання заяв в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, має відбуватись виходячи із положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якою унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Під час судових дебатів позивач просив суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. Заяв та/або клопотань щодо відкладення вирішення питання про розподіл судових витрат позивач не заявляв, крім того, до винесення рішення у справі не повідомив суду про неможливість своєчасного подання доказів, що підтверджують такі витрати відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Зі змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області вбачається, що питання про розподіл судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу було вирішено судом при постановлені рішення у даній справі 14.06.2021.

Суд зазначає, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема, неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в не вирішенні деяких питань, що стояли перед судом.

У даному випадку, відсутні підстави для ухваленні додаткового рішення, оскільки при прийнятті рішення у справі було вирішено всі питання, що стояли перед судом, у тому числі здійснено розподіл судових витрат, документально підтверджених матеріалами справи та про які було відомо суду станом на дату його прийняття.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента-Прим" про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статями 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Прим" про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили 24.06.2021 та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Ярошенко