ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

17 червня 2021 рокуСправа № 912/1825/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, б. 1Д, м. Київ, 01001)

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фермерського господарства "Віра Вікторія" та ОСОБА_1 про стягнення 1 071 759,55 грн, з яких: 1 003 347,12 грн заборгованість за кредитом та 68 412,43 грн заборгованість за відсотками з користування кредитом з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування поданого позову Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем 1 Договору банківського обслуговування б/н від 07.03.2018 в частині своєчасного повернення кредиту та на підставі Договору поруки № З від 28.11.2018 з відповідачів підлягає стягненню відповідна заборгованість солідарно.

Разом з позовною заявою до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту в межах ціни позову 1 071 759,55 грн, на грошові кошти Фермерського господарства "Віра Вікторія" (адреса: АДРЕСА_1 ), які обліковуються на банківських рахунках:

- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" ();

- НОМЕР_3 в АТ "ОщадБанк" ().

2. Накладення арешту на рухоме майно в межах ціни позову:

- Ranault Logan, номерний знак НОМЕР_4 2019 р.в..

- Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_5 2016 р.в.

В обґрунтування поданої заяви Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зазначило, що як стало відомо позивачу відповідач-1 має зазначені вище рахунки в банківських установах та нерухоме майно. З урахуванням вказаного, наявність грошових коштів на рахунках відповідача-1, відкритих в банківських установах, та право вільного розпорядження цими коштами може призвести до неможливості виконання в подальшому рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки дає можливість відповідачу-2 безперешкодно перераховувати кошти іншим особам й на інші цілі, відмінні від погашення боргу. У зв`язку з цим позивач вважає за необхідне забезпечити позов шляхом арешту коштів на зазначених рахунках в межах ціни позову.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано копію платіжного доручення №1 від 28.04.2021, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

При розгляді заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову господарський суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявником у прохальній частини заяви про забезпечення позову зазначено вимогу про накладення арешту на грошові кошти в тому числі і рухоме майно Фермерського господарства "Віра Вікторія". Господарський суд враховує, що у позовній заяві Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заявлено вимогу щодо стягнення грошових коштів, проте у заяві про забезпечення позову не вказано співвідношення права про захист якого просить заявник у позові із майном, на яке вимагається накладення арешту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, господарський суд враховує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, який належить застосувати, покладено на заявника.

Так, згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявником не зазначено та не додано доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються відповідні дії, які спрямовані на знищення, зменшення, відчуження або передачу чи іншим чином реалізацію його майна, в тому числі відповідних грошових коштів.

Натомість, як зазначає сам позивач, відповідачем здійснюється активна господарська діяльність, що свідчить про вчинення дій на збільшення активів Фермерського господарства "Віра Вікторія", а не їх зменшення.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено про наявність фактичних обставин, які були б підтверджені належними доказами, що утруднять чи унеможливлять виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову (вх. 1827/2021 від 16.06.2021) у справі №912/1825/21 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії ухвали надіслати Акціонерному товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, б. 50, м. Дніпро, 49094), Фермерському господарству "Віра Вікторія" ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 (с. Кіровка, Маловисківського району, Кіровограсдької області, 26213).

Суддя М.С. Глушков