РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/281/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., за участю секретаря судового засідання Тарасевич А.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за заявою

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет", Код ; вул. Протасів Яр, 13-А, м.Київ, 03038;

до відповідача: Фізична особа-підприємець Хомічук Євгенія Юріївна

Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1

Про розірвання договору та стягнення 2 100 000,00 грн

за участю представники сторін:

позивача: адвокат Близнюк П.І. (свідоцтво 002408 від 15.01.2020), адвокат Вербіна Т.В. (свідоцтво № 7056/10 від 19.10.2018)

відповідач: адвокат Староста І.І.(свідоцтво № 3359 від 29.05.2008)

В судовому засіданні на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

17.03.2021 року позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" подано позов до відповідача - Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни про розірвання договору та стягнення 2 100 000,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що між ним та ФОП Хомічук Є.Ю. було укладено Договір № 15/10 від 15.10.2019 про надання інформаційно-консультаційних послуг за яким ФОП Хомічук Є.Ю. зобов`язалась надати позивачу інформаційно-консультаційні послуги. Проте після вивчення Звіту про надані консультаційні послуги, підготовленого ФОП Хомічук Є.Ю., позивачем було зроблено висновок про його невідповідність умовам Договору. Заявник звернувся до суду з позовом про розірвання договору № 15/10 про надання інформаційно-консультаційних послуг та стягнення сплаченої суми по договору у розмірі 2100000,00 грн.

17.03.2021 року до Господарського суду Чернігівської області одночасно з пред`явленням позову надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" від 15.03.2021 року про забезпечення позову, згідно якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони:

- ФОП Хомічук Євгенії Юріївні та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження отриманими від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" за платіжним дорученням № 528 від 24.02.2020 року грошовими коштами в будь-якому розмірі та їх використання, в тому числі у підприємницькій діяльності, здійснювати будь-які платежі та перерахунки, здійснювати конвертування та переведення в готівку;

та накладення арешту на:

- майно та грошові кошти, що належать ФОП Хомічук Євгенії Юріївні і знаходяться у неї;

- банківський рахунок ФОП Хомічук Євгенії Юріївни,РНОКПП: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 19.03.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" про забезпечення позову подану одночасно з пред`явленням позову від 15.03.2021 залишено без задоволення.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.03.2021 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу встановлено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду квитанції (платіжного доручення) про сплату (доплату) судового збору у розмірі 2270,00 грн.

На виконання вимоги ухвали суду від 22.03.2021 року позивачем в установлений строк 01.04.2021 року подано суду докази про сплату (доплату) судового збору у розмірі 2270,00 грн, а саме: платіжне доручення № 1657 від 24.03.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.04.2021 року позовну заяву ТОВ НВК СКБ "Таргет" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам встановлено процесуальні строки для вчинення процесуальних дій та повідомлено сторони про обмежену технічну можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції (обмежена кількість залів судових засідань, що забезпечують проведення судового засідання в режимі відеоконференції).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №526 від 02.04.2021, ухвала суду від 01.04.2021 отримана відповідачем 05.04.2021 року. Таким чином, останнім днем встановленого строку для подачі відзиву на позов є 20.04.2021 року.

Згідно матеріалів справи 20.04.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до суду в порядку ст.165 Господарського процесуального кодексу України подано коротку редакцію відзиву. В прохальній частині відзиву викладено прохання про прийняття даного відзиву (короткої редакції) та розгляд заяви про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з тексту відзиву, заява про продовження строку для подання відзиву обґрунтована відсутністю достатнього об`єму юридичних знань для надання відзиву самим відповідачем та укладенням договору про надання правової допомоги відповідачем з адвокатським об`єднанням "Клочков та партнери" лише 20.04.2021 року.

28.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що до суду в порядку ст.165 Господарського процесуального кодексу України подано повну редакцію відзиву.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Положення даної статті не передбачають подання скороченої та повної редакції відзиву. Відповідачем не надано доказів у підтвердження позбавлення її можливості укласти договір про надання правової допомоги раніше, аніж в останній день встановленого процесуального строку для подання відзиву, тому суд вважає, що 20.04.2021 в установлений строк відповідачем було подано відзив на позов.

Протокольною ухвалою суду від 12.05.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у даній справі.

17.05.2021 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від 07.05.2021 року Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" про визнання договору припиненим у зв`язку із закінченням строку (терміну) його дії.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.05.2021 року зустрічну позовну заяву від 07.05.2021 року Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни до товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" про визнання договору припиненим у зв`язку із закінченням строку (терміну) його дії та додані до неї документи повернуто на підставі не дотримання встановленого ч.1. ст. 180 ГПК строку.

28.05.2021 року на адресу суду повторно надійшла зустрічна позовна заява від 25.05.2021 року Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" про визнання договору припиненим у зв`язку із закінченням строку (терміну) його дії.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.06.2021 року зустрічну позовну заяву від 25.05.2021 року Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни до товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" про визнання договору припиненим у зв`язку із закінченням строку (терміну) його дії та додані до неї документи повернуто на підставі не дотримання встановленого ч.1. ст. 180 ГПК строку.

Протокольною ухвалою суду від 07.06.2021 року постановлено закрити підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 14.06.2021 року.

07.06.2021 року на адресу Господарського суду Чернігівської області від Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни надійшла заява про повернення судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області 08.06.2021 року зазначену заяву задоволено.

14.06.2021 року в судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про долучення документів, яким просить залучити до матеріалів справи докази понесення додаткових витрат на правову допомогу відповідачем в розмірі 35000,00грн.

В судовому засіданні 14.06.2021 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Між позивачем (як замовником) та відповідачем (як виконавцем) було 15.10.2019 укладено Договір № 15/10 про надання інформаційно-консультаційних послуг , відповідно до пункту 1.1. якого замовник доручив виконавцеві, а виконавець зобов`язався надати замовнику за плату інформаційно-консультаційні послуги: «Розробка структури організації виробництва, як комплексу заходів, спрямованих на раціональне поєднання процесів виробництва з метою підвищення ефективності виробництва, для досягнення поставлених завдань у найкоротший строк за найкращого використання виробничих ресурсів», а саме: розробка виробничої інфраструктури підприємства; організація праці працівників; удосконалення виробничо-технічної бази підприємства.

За умовами п. 1.2. Договору № 15/10 результатом послуг, які надаються за цим Договором, є Звіт про надані консультаційні послуги, викладений українською мовою, оформлений Виконавцем на паперовому носії та на електронному носії інформації.

Пунктами 1.6 -1.8 сторони погодили, що замовник зобов`язаний своєчасно прийняти та оплатити виконану виконавцем роботу. Приймання роботи здійснюється за актом прийому - передачі наданих інформаційно-консультаційних послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору. Термін надання послуг: з 15.10.2019 по 16.03.2020

Розділом 2 Договору № 15/10 сторони погодили, що вартість інформаційно-консультаційних цослуг становить 2 100 000,00 гривень без ПДВ. Вартість послуґ сплачується замовником, з моменту виконання виконавцем умов даного договору відповідно до п. 1.1, на протязі 10 банківських днів з дати підписання акту прийому-передачі наданих послуг.

Розділом 4 Договору № 15/10 ( Порядок прийому-передачі послуг) сторони погодили, що приймання послуг за цим Договором підтверджується підписанням уповноваженими представниками сторін Акту прийому-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний після отримання Акту прийому-передачі наданих послуг за відсутності зауважень прийняти надані виконавцем послуги шляхом підписання Акту прийому-передачі наданих послуг, або направити виконавцю мотивовану відмову від приймання наданих послуг у разі невідповідності наданих послуг умовам цього Договору з переліком виявлених недоліків і терміном їх усунення. Виконавець зобов`язується усунути виявлені в результатах наданих послуг недоліки за свій рахунок і в зазначений замовником термін.

У відповідності з п. 8.1. Договору 15/10, цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 16.03.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за цим договором.

Договір № 15/10 підписаний уповноваженими представниками сторін цього Договору.

20.02.2020 року сторонами було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, яким визначено, що сторони погоджуються, що виконавець виконав свої зобов`язання згідно Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 15/10 від 15.10.2019. загальна вартість наданих послуг становить 2 100 000,00 грн. В п.2 Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2020 зазначено, що сторони підтверджують, що послуги надані виконавцем вчасно, якісно та в повному обсязі та прийняті замовником. Сторони не мають претензій одна до одної.

Акт прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2020 підписаний директором ТОВ НВК СКБ «Таргет» В.М. Міщенко В.М. та Хомічук Є.Ю.

24.02.2020 року згідно платіжного доручення № 528 від 24.02.2020 року ТОВ НВК СКБ «Таргет» сплатило ФОП Хомічук Є.Ю. 2 100 000,00 грн як оплату за інформаційно-консультативні послуги згідно Договору № 15/10 від 15.10.2019.

02.11.2020 року позивачем на адресу відповідача листом № 02/11-020 було направлено претезію №1 в якій позивач повідомляв про невідповідність Звіту про надані консультаційні послуги умовам Договору № 15/10 та незадовільну якість проведеної виконавцем роботи (наданої послуги) та вимагав розірвати Договір № 15/10 та повернути 2 100 000,00 грн сплачених замовником в 10-ти денний термін з моменту отримання даної претензії.

10.11.2020 року відповідачем на адресу позивача надіслано відгук на Претензію №1, яким заперечуються вимоги позивача з посиланням на підписаний сторонами Акт прийому-передачі наданих послуг.

За таких обставин ТОВ НВК СКБ «Таргет» звернулось до господарського суду з позовом про розірвання Договору № 15/10 та стягнення 2 100000,00грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки внаслідок його виконання підлягали виконанню певні роботи та повинен був бути створений певний матеріальний результат - Звіт про надані консультаційні послуги.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов?язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов?язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на істотне порушення відповідачем умов договору, що виявилось у незадовільній якості проведеної виконавцем роботи (наданої послуги), тому просить розірвати Договір № 15/10.

За загальним правилом (стаття 188 ГК України, стаття 651 ЦК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У той же час, судом встановлено, що на час розгляду даної справи строк дії договору № 15/10 закінчився 16.03.2020, згідно п. 8.1 договору.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть реалізувати свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. З урахуванням цього розірванню підлягає чинний договір, тобто такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення, а не договір, строк дії якого закінчився. Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 р. у справі № 910/16750/18, від 12.05.2020 у справі № 911/991/19.

Отже, указана обставина є підставою для відмови в частині позовних вимог ТОВ НВК СКБ «Таргет» про розірвання договору № 15/10 від 15.10.2019 р.

Щодо вимоги позивача про стягнення 2 100 000,00грн в наслідок незадовільної якості проведеної виконавцем роботи (наданої послуги) суд зазначає наступне.

Згідно ст 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відповідно до ч. 6 ст. 882 ЦК України замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують наявність мотивованого заперечення (відмови) проти(від) підписання Акту прийому передачі наданих послуг від 20.02.2020 року.

Позивачем, в якості доказу неякісного виконання підрядних робіт подано суду дослідження у формі порівняльної таблиці. Як зазначає позивач, дана таблиця демонструє вагомі співпадіння кожного розділу Звіту з першоджерелами різних веб-сайтів з посиланням на відповідні ресурси.

При цьому, дослідивши копію Акту прийому передачі наданих послуг від 20.02.2020 року, що міститься в матеріалах справи, суд встановив, що в даному Акті, підписаному обома сторонами, зазначено, що виконавець виконав свої зобов`язання згідно Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 15/10 від 15.10.2019. Загальна вартість наданих послуг становить 2 100 000,00 грн. В п.2 Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2020 зазначено, що сторони підтверджують, що послуги надані виконавцем вчасно, якісно та в повному обсязі та прийняті замовником. Сторони не мають претензій одна до одної.

Позивачем не ставилися вимоги про визнання Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2020 недійсним і такими вони в судовому порядку не визнані, а тому позивачем не доведено факт неякісного виконання відповідачем підрядних робіт.

Згідно ч.4 ст. 853 Цивільного кодексу України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Сторонами в ході розгляду даної справи не заявлялись клопотання про проведення експертизи, яка б могла встановити недоліки виконаної роботи з надання інформаційно-консультаційних послуг.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Відповідачем заявлено про стягнення з позивача судових витрат в загальному розмірі 50 000,00 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката та понесення ним витрат на професійну правничу (правову) допомогу ( Договір про надання правової (правничої) допомоги № 20/04 від 20.04.2021, копії рахунків № 36 від 23.04.2021 та № 48 від 08.06.2021, дублікати квитанцій № 0.0..1 від 23.04.2021 та № 0.0..1 від 09.06.2021,Акт №1 приймання передачі правової (правничої) допомоги від 10.06.2021.

Судом враховується, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлялись.

Враховуючи викладене, суд задовольняє клопотання відповідача про стягнення з позивача судових витрат в загальному розмірі 50 000,00 грн.

При цьому суд зазначає, що зазначений висновок кореспондується з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86,129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс СКБ "Таргет" (Код ; вул. Протасів Яр, 13-А, м.Київ, 03038) на користь Фізичної особи-підприємця Хомічук Євгенії Юріївни (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 50 000,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 14.06.2021 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/