ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3633/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 149; ) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, б. 19; )
до Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, б. 2; )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - Квіцінської А.І., довіреність №01-46/72 від 04.01.21;

відповідача - Журіда А.Г., довіреність № 01-01-23/1236-21 від 11.03.21; Кічигіна С.С., довіреність № 01-01-23/1236-21 від 11.03.21;

3-ї особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківводоканал", в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь АТ "Харківобленерго" вартість послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 144 540,43 грн., ПДВ на розподіл електричної енергії у сумі 28 908,09 грн. (з січня 2019 по серпень 2019), а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору, з урахування зменшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3633/19 за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 04 грудня 2019 року. Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" надіслати (надати) на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг копії позовної заяви і доданих до неї документів та, у відповідності до статті 164 ГПК України, надати до суду документи, які підтверджують відправлення останній копій позовної заяви і доданих до неї документів. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Встановлено відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст. 167 ГПК України. Третій особі, згідно статті 179 ГПК України, встановлено строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали на подання до суду письмових пояснень щодо позову; строк 5 днів на подання до суду письмових пояснень щодо відзиву з дня його отримання. Звернуто увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження.

03.12.2019 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№29467 від 03.12.2019), в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що сфера визначення класу споживання є виключною сферою державного регулювання, а не договірною умовою. При цьому, позивач, здійснюючи розрахунки, відносить відповідача до споживачів ІІ класу, що не відповідає законодавству України та суперечить висновкам, викладених в рішеннях Верховного суду по справах №922/4198/17 від 28.11.2018, №922/1545/18 від 29.05.2019, №922/635/15 від 06.08.2019, №922/741/16 від 20.11.2018, №922/4927/15 від 12.02.2019. Вважає, що позивач цинічно зловживає монопольним становищем на ринку електричної енергії, діє виключно у власних інтересах з метою отримання надприбутку, порушує законодавство, привласнює повноваження, які є виключно державними. Головним та єдиним джерелом ціни для даного виду товару є акти НКРЕКП, яка є державним органом. Таким чином, усі розрахунки та зобов`язання із сплати за електричну енергію з січня 2019 року по серпень 2019 року повинні бути здійснені за тарифами І класу напруги і чинного законодавства на момент споживання.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 15 січня 2020 року.

11.12.2019 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№30140 від 11.12.2019), в якій зазначив, що відповідач для власних потреб закуповує електроенергію на оптовому ринку електричної енергії для споживання за ІІ класом напруги, що виключає застосування до нього тарифу на розподіл за І класом напруги. При цьому, виходячи з положень п.4.29 Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата споживачем послуг з розподілу електричної енергії має здійснюватися за тарифами, встановленими для ІІ класу напруги.

16.12.2019 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг надійшли пояснення (вх.№30543 від 16.12.2019), в яких зазначив, що наразі відсутні підстави стверджувати, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" ввело нові виробничі потужності, що призвело до збільшення споживання в три рази та при цьому становить понад 20 млн. кВт/год. Таким чином, до Комунального підприємства "Харківводоканал" не може застосовуватися підпункт 4 пункту 3.1. Порядку для віднесення його до І класу споживачів електричної енергії.

24.12.2019 через канцелярію господарського суду Харківської області представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив (вх.№31518 від 24.12.2019).

13 січня 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника Комунального підприємства "Харківводоканал" надійшла заява (вх.№656 від 13 січня 2020 року) про зупинення провадження, в якій просив суд провадження у справі № 922/3633/19 зупинити до вирішення, пов`язаної з нею, справи №922/643/19. В обґрунтування заяви про зупинення провадження представник відповідача зазначив, що існують обставини, які унеможливлюють розгляд справи №922/3633/19 до вирішення, пов`язаної з нею, іншої справи, а саме №922/643/19, предметом розгляду якої є обґрунтованість та законність пред`явлених до сплати рахунків за надання послуг з розподілу електричної енергії у січні 2019 року, а також встановлення зобов`язання позивачу здійснити перерахунок вартості наданих послуг з розподілу електроенергії, застосовуючи тариф для 1 класу споживачів.

В підготовчому засіданні 15 січня 2020 року без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 17 січня 2020 року.

17.01.2020 через канцелярію господарського суду Харківської області представник Комунального підприємства "Харківводоканал" надав пояснення (вх.№1129 від 17.01.2019).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2020, зупинено провадження у справі № 922/3633/19 за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/643/19 за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Акціонерного товариства "Харківобленерго", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Харківської міської ради та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, місто Київ та Фонду державного майна України про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг.

При здійсненні моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 26 січня 2021 року прийнято постанову по справі №922/643/19.

Зазначена постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 квітня 2021 року провадження у справі № 922/3633/19 поновлено, призначено підготовче засідання на 28 квітня 2021 року.

27.04.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області представник Комунального підприємства "Харківводоканал" надійшли додаткові пояснення (вх.№9681 від 27.04.2021), де зазначив, що постановою Верховного Суду від 26.01.2021, що залишила у силі постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 по справі №922/643/19, було зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019, №4 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 рік. Тобто, у період з січня по серпень 2019 року позивачем було неправомірно застосовано до відповідача тариф за ІІ класом напруги споживача за всіма об`єктами підприємства, що потягло за собою необґрунтоване збільшення вартості послуг з розподілу електричної енергії да договором №4 від 01.01.2019 в пред`явлених до сплати рахунках. Таким чином, пред`явлені позивачем до сплати рахунки на оплату вартості електричної енергії за січень-серпень 2019 року за договором №4 від 01.01.2019, на які посилається позивач, як на підставу виникнення зобов`язань з їх оплати, є незаконними та такими, що не можуть встановлювати настання обв`язку відповідача щодо остаточного розрахунку за спожиту електричне енергію відповідно до пункту 5 додатку №4 до договору.

28.04.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області представник позивач надійшли пояснення (вх.№9731д 2804.2021), в яких просив суд долучити до матеріалів справи висновки експертного дослідження №20/01-21 від 20.01.2021, зроблених судовим експертом на замовлення Акціонерного товариства "Харківобленерго", та врахувати відповідні висновки під час винесення рішення у справі.

В той же день, позивач через канцелярію суду надав заяву (вх.№9730 від 28.04.2021) про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд прийняти дану заяву до розгляду та стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь АТ "Харківобленерго" вартість послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 144 540,43 грн., ПДВ на розподіл електричної енергії у сумі 28 908,09 грн. (з січня 2019 по серпень 2019), а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2021заяву Директора з правового забезпечення АТ Харківобленерго Павловського О.М. (вх.№9730 від 28.04.2021) про зменшення розміру позовних вимог задоволено. Прийнято заяву (вх.№9730 від 28.04.2021) Директора з правового забезпечення Харківобленерго Павловського О.М. про зменшення розміру позовних вимог до розгляду. Визначено, що розгляд справи продовжувати з урахуванням зменшення позовних вимог. Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для надання відзиву на позов з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати іншим учасникам справи одночасно із надсиланням відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов. Позивачеві, згідно ст.166 ГПК України, встановити строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Протокольною хвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2021 підготовче засідання відкладено на 12.05.2021.

В підготовчому судовому засіданні 12.05.2021 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.06.2021.

Протокольною хвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 09.06.2021.

Присутній в судовому засіданні 09.06.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов (з урахуванням зменшення позовних вимог) в повному обсязі.

Присутні в судовому засіданні 09.06.2021 представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували та просили суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг явку свого представника в судове засідання 09.06.2021 не забезпечила. Про причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

При цьому, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ст.219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 09.06.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2004 між АТ "Харківобленерго" (постачальник) і Державним комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" (у редакції додаткової угоди від 01.02.2012 - КП "Харківводоканал") (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №4, за умовами розділу І якого постачальник постачає електричну енергію споживачеві, а споживач оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Статтею 4 Закон України Про ринок електричної енергії визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила), які регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1.Правил)

За умовами п.1.2.1. Правил, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 2.1.1, 2.1.2 Правил встановлено, що відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за типовою формою договору, що є додатком №3 до Правил та розміщений на офіційному сайті AT Харківобленерго: http://www.oblenergo.kharkov.ua.

У період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, на виконання положень п.4 Постанови № 312 ОСР направило поштовим відправленням всім споживачам, електроустановки яких приєднані на території діяльності товариства, заяву-приєднання до зазначеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єктів споживача.

Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, з 01.01.2019 Комунальне Підприємство Харківводоканал продовжувало споживання електричної енергії та здійснило оплату, що свідчить про акцептування договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019.

Таким чином, між Акціонерним товариством Харківобленерго (оператор системи), яке діє на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, виданою постановою НКРЕКП від 16.11.2018 №1446, та Комунальним підприємством Харківводоканал (споживач) відповідно до п.4 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 та п.2.1.4 Правил було укладено Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019 на умовах публічного договору за формою договору, що є додатком №3 Правил (надалі - Договір) (а.с.28-32 т.1).

Відповідно до п.1.1. Договору, цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року N 312, та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.Договору).

Оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи (п.2.1.Договору).

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього Договору (п.2..2.Договору).

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків" (п.2.3.договору).

Порядок обліку електричної енергії що передається відповідачу передбачено главою 3 Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором системи та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору.

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВттод).

За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача.

Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача (п.3.2.Договору).

Відповідно до п.3.5. Договору, визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи.

Ціна договору та оплата послуг з розподілу електричної енергії передбачена главою 5 Договору.

Так, відповідно до п.5.3. Договору, тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

Згідно із пп.1 п. 5.1.1 Правил та пп.1 п.7.1 Договору, оператор системи має право на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Так, за період січень 2019 року - серпень 2019 року позивач у відповідності до умов Договору, надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується звітами про покази засобів обліку електричної енергії КП Харківводоканал за вказаний період, які складені відповідачем та підписані його уповноваженими особами.

За результатами розрахункового періоду (з урахуванням проведених оплат) та на підставі наданих відповідачем звітів, позивачем були оформлені акти приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії за договором від 01.01.2019 №4 та рахунки на оплату послуги з розподілу електричної енергії, розподіленої за період січень 2019 року - серпень 2019 року.

На підставі звітів про використання електричної енергії КП Харківводоканал та актів приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії позивачем було виставлено відповідачу наступні рахунки за надані послуги з розподілу електричної енергії (а.с.54-194 т.1):

- у січні 2019 року (з 01.01.2019 по 31.01.2019) загальна кількість розподіленої електроенергії відповідачу склала 5 540 900 кВт/г на суму З 382 139,38 грн. (в т.ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за січень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 07.02.2019;

- у лютому 2019 року (01.02.2019 по 28.02.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 4 968 879 кВт/г на суму 3 097 301,04 грн. (в т.ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за лютий 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 13.03.2019;

- у березні 2019 року (01.03.2019 по 31.03.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 5 320 487 кВт/г на суму 3 316 472,34 грн. (в т.ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за березень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 03.04.2019;

- у квітні 2019 року (01.04.2019 по 30.04.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 4 808 518 кВт/г на суму 2 997 341,56 грн. (в т.ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за квітень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 06.05.2019;

- у травні 2019 року (01.05.2019 по 31.05.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 4 760 653 кВт/г на суму 2 967 505,43 грн. (в т.ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за травень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 06.06.2019;

- у червні 2019 року (01.06.2019 по 30.06.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 4 498 942 кВт/г на суму 2 804 370,48 грн. (в т.ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за червень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 05.07.2019;

- у липні 2019 року (01.07.2019 по 31.07.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 4 724 793 кВт/г на суму 2 943 282,44 грн. (в т.ч. ПИВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за липень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії;

- у серпні 2019 року (01.08.2019 по 31.08.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 4 624 377 кВт/г на суму 2 193 674,95 грн. (в т.ч. ПИВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за серпень 2019 електричної енергії КП Харківводоканал та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії.

Як свідчать матеріали справи, рахунки за січень, лютий та березень 2019 року були направлені на адресу відповідача рекомендованими листами що підтверджено наданими до позовної заяви реєстрами відправки, а рахунки за травень, червень, липень та серпень 2019 року були отримані уповноваженим представником КП Харківводоканал (на підставі наказу №356 від 13.04.2017) Кушнір В.М. та Мошевич І.І., що підтверджується підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за вказаний період.

Однак як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання щодо оплати за розподіл електричної енергії протягом періоду січень серпень 2019 року виконував не в повному обсязі, в зв`язку з чим 23.10.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу кредитора про сплату заборгованості за договором про надання послуг з розподілу від 01.01.2019 №4 за січень 2019 року у сумі 246 488 358,00 грн. (в т.ч. ПДВ 410 813,94 грн.), лютий 2019 року у сумі 2 238 063,10 грн. (в т.ч. ПДВ - 373010,52 грн.), березень 2019 року в сумі 2365593,64 грн. (в т.ч. ПДВ - 394265,61 грн.), квітень 2019 року в сумі 2173353,92 грн. ( в т.ч. ПДВ - 362 225,66 грн.), травень 2019 року в сумі 2167505,43 грн. (в т.ч. ПДВ - 361250,90 грн.), червень 2019 року в сумі 2033014,86 грн. ( в т.ч. ПДВ - 338835,81 грн.), липень 2019 року в сумі 2343282,44 грн. (в т.ч. ПДВ - 390547,06 грн.) та серпень 2019 року в сумі 2193674,95 грн. (в т.ч. ПДВ - 365612,49 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, при здійсненні вищезазначених розрахунків, відносив відповідача до споживачів ІІ класу.

Відповідач з такими розрахунками не погоджується та стверджує, що усі розрахунки та зобов`язання із сплати за електричну енергію з січня 2019 року по серпень 2019 року повинні бути здійснені за тарифами І класу напруги і чинного законодавства на момент споживання.

Як вбачається з судових рішень господарського суду Харківської області по справі №922/643/19, що опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" з вимогою про зобов`язання відповідача зробити перерахунок вартості наданих у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 4 і № 1.01, укладеними 19.12.2018 на умовах договорів про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 і від 03.01.2008 № 1.01, шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги, відобразити перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним застосуванням Акціонерним товариством "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" тарифів для II класу напруги та виставлення рахунків за січень 2019 року на оплату послуг із розподілу електричної енергії з урахуванням завищених тарифів, що порушує майнові права позивача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.06.2020 по справі №922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021, позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" задоволено Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за Договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019, №4 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних Рахунках за січень 2019 року.

Вищезазначене рішення господарського суду Харківської області від 15.06.2020 по справі №922/643/19 на сьогоднішній день є таким, що набрало законної сили.

Як свідчать матеріали справи, на замовлення Акціонерного товариства "Харківобленерго" судовим експертом Пилипенко В.В. зроблено висновок експертного дослідження №320/01-21 від 20.01.2021 за результатами проведення економічного дослідження, підготовленого для подання до господарського суду (а.с.201-216 т.3).

На вирішення експерту було поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджується обсяг наданих послуг КП Харківводоканал з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №1.01 та №4 в період з січня 2019 року по грудень 2019 року за кожний місяць окремо відповідно до наданих звітів про обсяги електричної енергії, актів приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії та довідок електроспоживання?

2. Чи є економічно обґрунтованим здійснений перерахунок вартості наданих послуг КП Харківводоканал з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №1.01 та №4 шляхом застосуванням тарифу для І класу напруги за період з січня 2019 року по грудень 2019 року за всіма точками продажу в сумі 99 264 901,17 грн., з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 по справі №922/643/19?

3. Чи є арифметично правильним здійснений AT Харківобленерго перерахунок вартості наданих послуг з розподілу та рахунки, виставлені на оплату за розподілену електричну енергію КП Харківводоканал, за період з січня 2019 року по грудень 2019 року?

4. Чи вірно визначена сума по здійсненому перерахунку з урахуванням тарифів на розподіл електричної енергії, що діяли в період з січня 2019 року по грудень 2019 року, зокрема, за договором від 01.01.2019 №4 - 20 641 931,64 грн. (без ПДВ)?

Судовим експертом Пилипенко В.В. за результатами проведеного економічного дослідження №320/01-21 від 20.01.2021 надано наступні висновки.

По першому питанню:

Документально підтверджується обсяг наданих послуг КП Харківводоканал з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 в період з січня 2019 року по грудень 2019 року в кількості 285 453 586 кВ*г на суму 133 324 580,50 грн. (без ПДВ), в т.ч:

- за тарифом І класу споживання електричної енергії становить у кількості 309 493 кВт*г на суму 26 315,32 грн. (без ПДВ).

- за тарифом ІІ класу споживання електричної енергії становить у кількості 285 144 093 кВт*г на суму 133 298 265,18 грн. (без ПДВ).

По другому питанню:

Перерахунок вартості наданих послуг КП Харківводоканал з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №1.01 та № 4 шляхом застосуванням тарифу для 1 класу напруги за період з січня 2019 року по грудень 2019 року за всіма точками продажу в сумі 99 264 901,17 грн. (без ПДВ), з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 по справі № 922/643/19 є економічно обґрунтованим.

По третьому питанню:

AT Харківобленерго здійснено перерахунок вартості наданих послуг з розподілу та рахунки, виставлені на оплату за розподілену електричну енергію КП Харківводоканал, за період з січня 2019 року по грудень 2019 року шляхом застосуванням тарифу для І класу напруги, арифметично вірно.

По четвертому питанню:

AT Харківобленерго вірно визначена сума по здійсненому перерахунку з урахуванням тарифів для І класу напруги на розподіл електричної енергії по договорах від 01.01.2019 №4 та від 01.01.2019 №1.01 з КП Харківводоканал, що діяли в період з січня 2019 року по грудень 2019 року на суму 99 264 901,17 грн., зокрема, за договором від 01.01.2019 №4 - 20 641 931,64 грн. (без ПДВ).

На виконання рішення суду від 15.06.2020 по справі №922/643/19, позивачем проведено перерахунок вартості наданих відповідачу послуг з розподілу електричної енергії, зокрема за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019, шляхом застосування тарифу для споживачів І класу за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, у зв`язку з чим обсяг розподіленої електричної енергії зменшено (а.с.226 т.3).

Після проведення перерахунку Акціонерним товариством Харківобленерго було сформовано коригуючі рахунки на оплату послуги про надання розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року та 19.04.2021 направлено відповідні рахунки на адресу Комунального підприємства Харківводоканал для подальшої їх оплати (а.с.227-252 т.1).

Із урахуванням проведеного перерахунку шляхом застосування тарифу І класу напруги фактична сума боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, з урахуванням оплат станом на 01.04.2021, склала 173 448,52 грн., де: 144 540,43 грн. - вартість послуг з розподілу е/е, 28 908,09 грн. - ПДВ на розподіл е/е.

Позивач, посилаючись на п.7 Додаток №4 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №4 Порядок розрахунків зазначає, що оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Отже строк оплати за направленими 19.04.2021 рахунками - до 26.04.2021 включно (протягом 5 робочих днів).

Проте як стверджую позивач, відповідач в порушення умов Договору та вимог законодавства України свої зобов`язання щодо оплати обсягу розподіленої електричної енергії не виконав, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача фактичну суму боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, з урахуванням оплат станом на 01.04.2021, у загальному розмірі 173 448,52 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 629 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Викладене кореспондується зі змістом частин 2 та 3 ст. 180 ГК України, згідно з якою господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Предметом даної справи є стягнення заборгованості з оплати обсягу розподіленої електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019 за період з січня 2019 року по серпень 2019 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно визначень п.74,77,78 ч.1 ст.1 вказаного Закону:

- ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам;

- роздрібний ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги;

- розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

За своїм правовим змістом, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що складає предмет спору у справі, є договором приєднання.

У відповідності до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною ч.4. ст.179 ГК передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

На розвиток і забезпечення функціонування ринку електроенергії Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) прийняла постанову від 14 березня 2018 року №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (набрали чинності 19.04.2018). У її преамбулі визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 14.03.2018 №310 затвердила Кодекс систем розподілу, який визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу (далі - ОСР), Користувачів системи розподілу (далі - Користувачі) та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок.

Підпунктом 16 пункту 2.1 розділу II Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) визначено, що договір про надання послуг з розподілу електроенергії - це домовленість сторін про доступ до системи розподілу, яка укладається між ОСР, що здійснює розподіл електроенергії на території ліцензованої діяльності, та Користувачем або між ОМСР та Користувачем МСР

Відповідно до пункту 11.1.6 розділу XI Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та Користувачем відповідно до цього Кодексу. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобов`язання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого Користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються Регулятором.

Згідно з пунктом 11.2.2 розділу XI Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та споживачем та Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та електропостачальником укладаються відповідно до умов Правил роздрібного ринку.

Відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 14.03.2018 №312 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до пункту 2.1.2 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до частини 6 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Пунктом 11.1.9 розділу XI Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) передбачено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Пунктом 4.28 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) також визначено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Здійснення оплати споживачем послуг з розподілу електричної енергії за тарифами також визначена главою 5 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019.

Законом України "Про ринок електричної енергії" повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії покладено на Регулятора (Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

При цьому, рішенням господарського суду Харківської області від 15.06.2020 по справі №922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021, зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за Договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема за Договором №4 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Вищезазначене рішення господарського суду Харківської області 15.06.2020 по справі №922/643/19 на сьогоднішній день є таким, що набрало законної сили.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

При цьому, частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 15.06.2020 по справі №922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021, встановлено наступне.

Так, в межах своїх повноважень, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову від 11.12.2018 № 1845, відповідно до якої (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) установлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги - 142,80 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість); для 2 класу напруги - 519,45 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість).

У виставлених Акціонерним товариством "Харківобленерго" рахунках на оплату послуг з розподілу електричної енергії, розподіленої в січні 2019 року за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019 Акціонерним товариством "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" застосовано, зокрема, тарифи на розподіл електричної енергії для 2 класу напруги.

Отже, як Регулятором, так і самим Акціонерним товариством "Харківобленерго" споживачів електричної енергії диференційовано за ступенями напруги: 1 класу напруги та 2 класу напруги.

Станом на січень 2019 року єдиним чинним нормативно-правовим актом, за яким здійснювалось визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги, був Порядок визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги, затверджений постановою НКРЕ від 13.08.1998 року №1052 (в редакції постанови НКРЕ від 15.12.2004 року № 1217) (надалі - Порядок №1052).

Пунктом 3 Порядку №1052 споживачів електричної енергії за ступенями напруги розподілено на два класи та визначено критерії щодо кожного із класів.

Відповідно до пункту 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України "Про електроенергетику", діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

З огляду на те, що Порядок №1052 прийнято на виконання Закону України "Про електроенергетику", про що зазначено в преамбулі вказаного порядку, та те, що станом на січень 2019 року іншого нормативно-правового акта, за яким здійснювалося б визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги не існувало, та безпосереднє застосування такого Порядку №1052 як самим Регулятором, так і іншими учасниками ринку електричної енергії, зокрема, Акціонерним товариством "Харківобленерго", суд вважає, що у даному випадку до спірних правовідносин сторін у даній справі застосуються положення Порядку №1052.

Крім того, суд зазначив таке.

Із викладеного вбачається, що внаслідок відокремлення діяльності з розподілу та передачі електричної енергії від інших видів діяльності, законодавець у Законі України "Про ринок електричної енергії" у іншому розумінні, ніж у Законі України "Про електроенергетику" визначив такий термін, як "постачання електричної енергії".

Слід зазначити, що дійсно Порядок №1052 (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) був обов`язковий для застосування всіма ліцензіатами з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електроенергії за регульованим тарифом при укладенні із споживачами договорів про постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Однак, такий Порядок №1052 було прийнято на виконання Закону України "Про електроенергетику", яким термін "постачання електричної енергії" було визначено, як господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Із порівняння визначень, наведених у Законі України "Про електроенергетику" та Законі України "Про ринок електричної енергії" вбачається, що відносини, які охоплюються терміном "розподіл електричної енергії", наведеним у Законі України "Про ринок електричної енергії", фактично включають у себе відносини, які охоплювались термінами "постачання електричної енергії" та "розподіл електричної енергії", наведеними у Законі України "Про електроенергетику".

Слід зазначити, що зміна назви (терміну) тих чи інших відносин не може змінювати по суті таких відносин.

З викладеного слідує, що положення Порядку №1052 станом на січень 2019 року слід застосовувати до відносин, які у Законі України "Про ринок електричної енергії" охоплюються терміном "розподіл електричної енергії".

Такі висновки також узгоджуються з діями Регулятора, який постановою від 06.09.2019 №1825 вніс зміни до Порядку № 1052 в частині, зокрема, визначення, що такий порядок обов`язковий для застосування споживачами та учасниками ринку електричної енергії, які уклали договори про розподіл електричної енергії з операторами системи розподілу.

Отже, для правильного вирішення даного спору судам необхідно було встановити до якого класу споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги належить позивач станом на січень 2019 року, у розумінні положень Порядку №1052.

Також судом встановлено, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є промисловим підприємством, з 31.12.2011 ввело нові виробничі потужності, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; упродовж 2014-2017 років щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком у щомісячному обсязі понад 20 млн кВт.·год на технологічні потреби виробництва; споживало у січні 2019 року електроенергії понад 20 млн кВт*год на технологічні потреби виробництва.

Тобто, судом встановлено, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" станом на січень 2019 року, у розумінні положень Порядку №1052, відносилось до І класу споживачів електричної енергії за ступенями напруги.

За висновком Верховного Суду у справі №922/643/19, Акціонерним товариством "Харківобленерго" помилково застосовано до Комунального підприємства "Харківводоканал" тарифи для ІІ класу споживачів електричної енергії за ступенями напруги та, як наслідок, невірно визначено вартість наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії.

Також, судом було відхилено доводи скаржника про врахування судами обставин, встановлених у справах №922/4198/17 та №922/1545/18, оскільки обставини, встановлені господарськими судами у даних справах щодо введення Комунальним підприємством "Харківводоканал" як промисловим підприємством нових виробничих потужностей після 2008 року та щодо збільшення обсягу річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком, є преюдиціальними у даній справі №922/643/19.

Враховуючи те, що факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер, суд враховує факти встановлені судом у справі №922/643/19, відповідно до яких Комунальне підприємство "Харківводоканал" станом на січень 2019 року, у розумінні положень Порядку №1052, відносилось до І класу споживачів електричної енергії за ступенями напруги.

В свою чергу, позивачем по даній справі, враховуючи висновки судового експерта №20/01-21 від 20.01.2021 та на виконання рішення суду по справі №922/643/19 було здійснено коригуючі розрахунки на оплату послуги про надання розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №4.

Відповідні рахунки 19.04.2021 було направлено на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи п.7 Додаток №4 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №4, строк оплати за направленими 19.04.2021 рахунками - до 26.04.2021 включно (протягом 5 робочих днів).

Проте, станом на 09.06.2021 доказів оплати відповідачем коригуючих рахунків на оплату послуги про надання розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №4 матеріали справи не містять.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до пунктів 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши надані позивачем коригуючі рахунки із урахуванням проведеного перерахунку шляхом застосування тарифу І класу напруги за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №4, з урахуванням оплат станом на 01.04.2021, суд встановив, що дані розрахунки здійснено арифметично вірно, а тому отже фактична сума боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, з урахуванням оплат станом на 01.04.2021, становить 173 448,52 грн., де: 144 540,43 грн. - вартість послуг з розподілу е/е, 28 908,09 грн. - ПДВ на розподіл е/е.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду належних доказів, які б спростовували факт наявності встановленої судом заборгованості, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення суми боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №4 у розмірі 173 448,52 грн. обґрунтованою, підтвердженою доданими до матеріалів справи доказами, та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі, а саме у розмірі 2 601,72 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" про стягнення заборгованості з урахуванням зменшення позовних вимог - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, б. 2; ) на користь АТ "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 149; , НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк», МФО 351629) вартість послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 144 540 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 43 коп., ПДВ на розподіл електричної енергії (з січня 2019 по серпень 2019) у сумі 28 908 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісім) грн. 09 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 601 (дві тисячі шістсот одна) грн. 72 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "22" червня 2021 р.

Суддя Т.О. Пономаренко