ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.06.2021 Справа № 905/786/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального комерційного підприємства Маріупольавтодор, м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Каркасон, с.Шевченко, Нікольський район, Донецька область

про стягнення штрафних санкції в розмірі 84021,60грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне комерційне підприємство Маріупольавтодор, м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Каркасон, с.Шевченко, Нікольський район, Донецька область про стягнення штрафних санкції в розмірі 84021,60грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором закупівлі №156 від 02.04.2021, щодо строків та поставки товару.

Ухвалою від 05.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 01.06.2021.

18.05.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.05.2021.

Ухвалою від 01.06.2021 судове засідання відкладено на 15.06.2021.

10.06.2021 та 11.06.2021 через підсистему «Електронний суд» до суду від позивача надійшли заяви, у яких позивач просить суд розглянути справу без участі його представника.

14.06.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з причини неможливості представника відповідача прийняти участь у даному засіданні суду, у зв`язку із участю в іншому судовому процесі.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Участь представників сторін в судовому засіданні 15.06.2021, обов`язковою не визнавалася.

Про наявність доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу по суті, суду не повідомлялося.

Крім того, слід зазначити, що діюче законодавство не обмежує представництво інтересів в суді певним колом осіб.

В той же час згідно з положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та з огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, приймаючи до уваги те, що відповідач висловив свою правову позицію щодо суті спору у поданому відзиві, у матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 202 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

02.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каркасон» (постачальник, відповідач) та Комунальним комерційним підприємством «Маріупольавтодор» (покупець, позивач) укладений договір закупівлі №156 (далі договір), згідно з пунктом 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, зазначений в специфікації (Додаток 1 до договору), а покупець прийняти та оплатити товар.

Предметом закупівлі є ДК 021:2015 « 14210000-6 Гравій, пісок, щебінь і наповнювач «Щебінь фракції 10-20 мм» (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 1.3. договору кількість, одиниці виміру, рік виготовлення та ціна товару зазначаються в специфікації, що є додатком №1 до цього договору.

Специфікація є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.4. договору).

За умовами пункту 3.1. договору поставка товару у кількості: 2625 тонн відбувається на умовах DDP, в редакції Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс 2010». Місце поставки товару: м. Маріуполь (пр. Єдності 106, або вул. Тополіна, 26), або зазначається в заявках покупця.

Пунктом 3.2. договору визначені строки поставки товару: Впродовж 3-х календарних днів з дати направлення заявки покупця на електронну адресу постачальника. Заявка вважається отриманою постачальником на дату її направлення покупцем. Вся кількість товару повинна бути поставлена до закінчення строку дії договору.

Постачальник забезпечує поставку першої партії товару у кількості не менше 700 т від загальної кількості товару одразу після укладання сторонами договору. Наступна кількість партії товару вказується в заявках покупця.

Постачальник забезпечує поставку автомобільним транспортом. Товар повинен бути в тарі виробника. Постачальник забезпечує провішування та поставку товару покупцю автомобільним транспортом за власні кошти у присутності замовника.

Кількість товару вказується в заявках покупця. Вся кількість товару повинна бути поставлена до 10.06.2021.

Згідно з пунктом 3.3. договору разом з товаром постачальник повинен передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України, а саме: рахунок фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; сертифікат якості (відповідності) / (паспорт) якості або інший документ, який підтверджує якість товару.

Відповідно до пункту 3.6. договору датою поставки є дата приймання товару (підписання сторонами видаткової накладної на товар).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору ціна (сума) даного договору становить 919 010,00грн., у тому числі ПДВ 153 168,33грн. Ціна та товар, що поставляється постачальником вказується у специфікації (Додаток №1 до договору).

Відповідно до пункту 6.3. договору постачальник, зокрема, зобов`язаний забезпечити поставку товару (партії товару) у строки, встановлені в договорі.

За порушення зобов`язань по договору постачальник сплачує покупцю наступні штрафні санкції: - за поставку неякісного товару, штраф у розмірі 8% від вартості неякісного товару; - за непоставлений частково або повністю товар, штраф у розмірі 20% непоставленого частково або повністю товару (пункт 7.2. договору).

За невиконання договірних зобов`язань протягом зазначених у договорі строків до постачальника застосовуються штрафні санкції, передбачені ст.231 Господарського кодексу України (пункт 7.8. договору).

Згідно з пунктом 7.10. договору за невиконання зобов`язання, передбаченого п.6.3., постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 10% вартості робіт за звітним етапом, за кожен випадок невиконання.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (пункт 9.1. договору).

Договір набирає чинності з дати його укладання (підписання) сторонами та скріплення печатками (у разі наявності) і діє до 31 грудня 2021 року (пункт 9.2. договору).

Договір підписаний представниками сторін, підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Доказів розірвання договору або визнання його недійсним, сторонами не надано, отже він є обов`язковим для сторін.

Згідно специфікації до договору (Додаток 1), сторони погодили найменування товару, кількість, одиниці виміру, ціну за одиницю виміру та загальну вартість товару 919 010,00грн.

За твердженнями позивача, в порушення умов пункту 3.2. договору відповідач не виконав поставку товару у кількості 700 т на суму 245063,00грн. у обумовлений договором строк одразу після укладання договору.

Також відповідачем не було виконано поставку товару у кількості 500 т, заявленого у заявці від 14.04.2021 №188, на загальну суму 175045,00грн., у зв`язку із чим 19.04.2021 відповідачу було направлено претензію з вимогою негайно виконати поставку товару та сплатити штрафні санкції. Однак відповіді на претензію позивач не отримав.

Такі обставини, на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим, вважаючи, що ТОВ «Каркасон» безпідставно не виконує умови договору, ККП «Маріупольавтодор» звернувся з позовом до суду про стягнення з ТОВ «Каркасон» на підставі п.7.2 договору штрафних санкцій в сумі 84021,60грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти позову, просив відмовити у його задоволенні, зазначаючи про безпідставність доводів позивача, з огляду на обставини того, що 19.04.2021 ТОВ «Каркасон» надіслало на електронну адресу ККП «Маріупольавтодор» пропозицію від 19.04.2021 (вих.№14) щодо зміни умов договору, якою повідомило позивача про істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору закупівлі №156 від 02.04.2021, а саме виявлення та підтвердження у відповідальних за виконання договору працівників (керівника та засновника юридичної особи) ТОВ «Каркасон» захворювання на COVID-19.

Однак 19.04.2021 ТОВ «Каркасон» було отримано від ККП «Маріупольавтодор» претензію від 19.04.2021 №60-25328-60-2, щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару у кількості 500 т. на суму 175045,00грн. Про результати розгляду пропозиції відповідача щодо зміни умов договору №156 від 02.04.2021 не повідомлено.

Щодо незабезпечення поставки першої партії товару у кількості 700 т від загальної кількості товару одразу після укладання сторонами договору, відповідач зазначає про те, що заявка ККП «Маріупольавтодор» з визначенням конкретного місця поставки товару, передбаченого пунктом 3.1 договору (пр.Єдності, 106 або вул.Тополіна, 2б) та інформація щодо готовності уповноважених осіб замовника до розвантаження товару у кількості 700 т на електронну адресу ТОВ «Каркасон» не надходила. Оскільки умовами договору передбачені альтернативні місця для поставки товару, ця умова підлягала додатковому узгодженню.

Разом з цим, відповідач звертає увагу, що за умовами пункту 7.8. договору за невиконання договірних зобов`язань протягом зазначених у договорі строків до постачальника застосовуються штрафні санкції, передбачені статтею 231 ГК України. Відтак, застосування до відповідача штрафних санкцій в розмірі 20% вартості за порушення строків виконання зобов`язання умовами договору не передбачено. Відповідальність у вигляді штрафних санкцій у розмірі 20% вартості товару на підставі пункту 7.2. договору, яким керувався позивач, передбачає відповідальність за непоставлений товар, а не за порушення строків його поставки.

В свою чергу, на виконання договору у період 21.04.2021-07.05.2021 на підставі видаткових та товарно-транспортних накладних ТОВ «Каркасон» було відвантажено ККП «Маріупольавтодор» товар у загальній кількості 933,9 т.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення між сторонами договору закупівлі №156 від 02.04.2021 згідно з пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами у справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із статтями 11, 509 Цивільного кодексу України, статтею 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Спірні правовідносини між сторонами у справі щодо стягнення штрафних санкцій за порушення строків поставки товару є правовідносинами з поставки товарів, а зазначений договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга стаття 712 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вимогами частини 1 статті 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з приписами частини 1 статті 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до приписів частини другої статті 689 ЦК України покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як визначено положеннями статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 стаття 252 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Штрафними санкціями за змістом статті 230 цього Кодексу визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 цього Кодексу).

Позивачем нарахований штраф у сумі 84021,60грн. із розрахунку 20% не поставленого товару у сумі 420108,00грн. на підставі пункту 7.2. договору згідно з яким за порушення зобов`язань по договору постачальник сплачує покупцю наступні штрафні санкції: за непоставлений частково або повністю товар, штраф у розмірі 20% не поставленого частково або повністю товару.

Суд зазначає, що уклавши договір, сторони погодилися з передбаченими у ньому умовами і кожна зі сторін цього договору беззаперечно взяла на себе певні обов`язки, які відображені в його умовах.

Сторонами у договорі погоджено, що постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, зазначений в специфікації (Додаток 1 до договору), а покупець прийняти та оплатити товар.

Згідно специфікації до договору (Додаток 1), сторони погодили найменування товару, кількість, одиниці виміру, ціну за одиницю виміру та загальну вартість товару 919 010,00грн.

Пунктом 3.1. договору, визначено місце поставки товару: м.Маріуполь (пр.Єдності 106, або вул. Тополіна, 26), або зазначається в заявках покупця.

За умовами пункту 3.2. договору, поставка товару здійснюється в продовж 3-х календарних днів з дати направлення заявки покупця на електронну адресу постачальника. Заявка вважається отриманою постачальником на дату її направлення покупцем. Вся кількість товару повинна бути поставлена до закінчення строку дії договору.

Постачальник забезпечує поставку першої партії товару у кількості не менше 700 т від загальної кількості товару одразу після укладання сторонами договору. Наступна кількість партії товару вказується в заявках покупця.

Відповідно до відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів (видаткових накладних та товарно-транспортних накладних) постачальник у період 21.04.2021-07.05.2021 здійснив поставку товару у загальній кількості 933,9 т, що позивачем не заперечується та не спростовується.

Таким чином, відповідачем здійснена поставка товару позивачу в кількості обумовленій п.3.2 договору - 700 т.

Суд звертає увагу, що пунктом 7.2 договору передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20% від вартості непоставленого повністю або частково товару виключно за не поставку товару. Відповідальність за несвоєчасну поставку товару пунктом 7.2 договору не передбачена.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу за не поставку товару у кількості 700 т, сплата якого передбаченого пунктом 7.2 договору та заявлена позивачем.

Щодо доводів позивача відносно порушення відповідачем зобов`язань з поставки партії товару у кількості 500 т, суд зазначає наступне:

Як встановлено судом та зазначено вище позивачем було направлено відповідачу заявку №188 від 14.04.2021 на постачання щебеню у кількості 500 т за адресою вул. Тополіна, 2Б, яка була отримана відповідачем 14.04.2021, про що останнім зазначено у відзиві на позовну заяву.

Як встановлено судом, постачальник (відповідач) у період 21.04.2021-07.05.2021 здійснив поставку товару позивачу у загальній кількості 933,9 т, що позивачем не заперечується. Відтак товар у кількості 233,9 т (933,9 т 700 т) із замовленої кількості 500 т був поставлений відповідачем та прийнятий позивачем, що підтверджується підписом представника останнього засвідченого печаткою Підприємства на відповідних видаткових накладних та товарно-транспортних накладних. Проте поставка у цій кількості проведена із порушенням строку передбаченого умовами договору. Товар у кількості 266,1 т із замовленої кількості 500 т, як станом на час звернення позивача до суду з позовною заявою, так і станом на теперішній час, поставлений не був, що сторонами не спростовується.

Отже, враховуючи встановлені обставини того, що поставка товару у кількості 266,1 т із замовленої кількості 500 т згідно з заявкою №188 від 14.04.2021 у визначений договором строк відповідачем проведена не була, правомірним є нарахування штрафу на підставі пункту 7.2. договору в сумі 18632,32грн. із розрахунку 20% непоставленого товару у кількості 266,1 т вартість якої згідно із специфікацією до договору складає 93161,61грн. (350,099 х 266,1 т).

Таким чином, враховуючи доведення позивачем порушення відповідачем умов договору та не поставки товару у кількості 266,1 т із замовленої 500 т за заявкою №188 від 14.04.2021, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого пунктом 7.2. договору в сумі 18632,32грн.

З огляду на те, що судом встановлений факт поставки товару у кількості 233,9 т із замовленої кількості 500 т згідно із заявкою №188 від 14.04.2021, правові підстави для застосування відповідальності у вигляді штрафу за не поставку товару цієї кількості, сплату якого передбаченого пунктом 7.2 договору, відсутні.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що він звертався до позивача із пропозицію щодо зміни умов договору шляхом відтермінування строків поставки, проте позивачем не повідомлено про результати її розгляду, суд зазначає, що такі обставини про які вказує відповідач не підлягають дослідженню у межах заявленого позову оскільки не входять в предмет доказування у даній справі. Такі обставини можуть бути предметом дослідження іншого позовного провадження.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232-233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольавтодор, м.Маріуполь, Донецька область до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Каркасон, с.Шевченко, Нікольський район, Донецька область про стягнення штрафних санкції в розмірі 84021,60грн., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Каркасон» (87051, Донецька обл., Нікольський р-н, село Шевченко, вулиця Молодіжна, будинок 1; ) на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор» (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, провулок Банний, будинок 5; ) штраф в сумі 18632,32грн. та судовий збір в сумі 503,38грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2021.

Суддя М.О. Лейба