ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"20" травня 2021 р. Справа № 911/3250/20

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К, дослідивши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України»

до Приватного акціонерного товариства «Фірма «Занет»

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція офісного будівництва»

про звернення стягнення у сумі 8 321 700,00 грн. на предмет іпотеки

Представники сторін:

від позивача: Медведська О.Г.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Державний експертно-імпортний банк України звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Фірма Занет про звернення стягнення у сумі 8 321 700,00 грн. на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством Фірма Зеніт умов кредитного договору № 151407К23 від 25.05.2007, у зв`язку із чим у останнього утворилась прострочена заборгованість за кредитом та відсотками. Оскільки, в забезпечення виконання вимог за зазначеним правочином, між позивачем та відповідачем укладено договори іпотеки від 30.10.2008, предметом яких є земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, Зазимська сільська рада: площею: 0,8101 га, кадастровий номер: :02:011:0009; площею: 0,72 га, кадастровий номер: :02:011:0057; площею: 4,3229 га, кадастровий номер: :02:011:0065; площею: 1,3927 га, кадастровий номер: :02:011:0064; площею: 0,6735 га, кадастровий номер: :02:011:0047; площею: 1,7064 га, кадастровий номер: :02:011:0063; площею: 1,564 га, кадастровий номер: :02:002:0073; площею: 1,5734 га, кадастровий номер: :02:002:0072; площею: 0,9927 га, кадастровий номер: :02:002:0054; площею: 2,8559 га, кадастровий номер: :02:002:0071; площею: 0,6734 га, кадастровий номер: :02:002:0035; площею: 0,6734 га, кадастровий номер: :02:002:0033: площею: 1,2267 га, кадастровий номер: :02:001:0031; площею: 0,593 га, кадастровий номер: :02:011:0051; площею: 2,3261 га, кадастровий номер: :02:010:0032; площею: 1,8266 га, кадастровий номер: :02:011:0066; площею: 2,3659 га, кадастровий номер: :02:010:0031; площею: 0,7622 га, кадастровий номер: :02:010:0005, площею: 1,3512 га, кадастровий номер: :02:011:0025; площею: 1,2293 га, кадастровий номер: :02:001:0020, площею: 1,2261 га, кадастровий номер: :02:001:0021; площею: 0,7327 га, кадастровий номер: :02:002:0043, площею: 0,704 га, кадастровий номер: :02:002:0058; площею: 0,6714 га, кадастровий номер: :02:002:0011; площею: 1,0671 га, кадастровий номер: :02:002:0060; площею: 2,2812 га, кадастровий номер: :02:001:0030; площею:1,3745, кадастровий номер: :02:002:0070; площею: 2,1025 га, кадастровий номер: :02:011:0061; площею: 1,7537 га, кадастровий номер: :02:011:0062; площею: 0,989 га, кадастровий номер: :02:011:0034; площею: 1,0503 га, кадастровий номер::02:011:0037; площею: 0,9375 га, кадастровий номер: :02:011:0039; площею: 1,2377 га, кадастровий номер: :02:011:0041; площею: 0,6924 га, кадастровий номер: :02:011:0002; площею: 0,7428 га, кадастровий номер: :02:010:0004; площею: 0,8121 га, кадастровий номер: :02:010:0009; площею: 0,6734 га, кадастровий номер: :02:002:0034; площею: 0,6735 га, кадастровий номер: :02:002:0041; площею: 0,6692 га, кадастровий номер: :02:002:0046; площею:0,9623 га, кадастровий номер: :02:002:0052; площею: 2,1695 га, кадастровий номер: :02:001:0023; площею: 2,4428 га, кадастровий номер: :02:001:0018; площею: 0,9663 га, кадастровий номер: :02:002:0014; площею: 0,6734 га, кадастровий номер: :02:002:0032; площею: 0,9482 га, кадастровий номер: :02:011:0024; площею: 2,5238 га, кадастровий номер: :02:011:0011; площею: 1,7679 га, кадастровий номер: :02:002:0042; площею: 0,8424 га, кадастровий номер: :02:011:0010; площею: 0,7405 га, кадастровий номер: :02:011:0003; площею: 0,593 га, кадастровий номер: :02:011:0001; площею: 0,6714 га, кадастровий номер: :02:002:0008; площею: 0,7701, кадастровий номер: :02:002:0053; площею: 0,6691 га, кадастровий номер: :02:002:0056; площею: 3,202 га, кадастровий номер: :02:002:0037; площею: 1,1452 га, кадастровий номер: :02:002:0025; площею: 2,1727 га, кадастровий номер: :02:011:0015; площею: 3,2443 га, кадастровий номер: :02:011:0019; площею: 1,3978 га, кадастровий номер: :02:002:0003; площею: 1,2276 га, кадастровий номер: :02:001:0002; площею: 1,1886 га, кадастровий номер: :02:001:0001, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства та ведення підсобного селянського господарства, тому позивачем і подано зазначений позов до відповідача із вимогами щодо звернення стягнення у сумі 8 321 700,00 грн. на вищенаведені предмети іпотеки.

Ухвалою суду від 23.11.2020 було відкрито провадження у справі № 911/3250/20 та призначено підготовче засідання на 17.12.2020; залучено до участі у справі третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю Агенція офісного будівництва; запропоновано відповідачу та третій особі у строк протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; докази направлення відзиву всім учасникам справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, про дату судового засідання та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.11.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 41.

Зазначене поштове відправлення було повернуто на адресу суду, з поміткою працівника поштової установи адресат вибув (копія поштового повернення міститься у матеріалах справи).

17.12.2020 в судовому засіданні представником позивача надано усні пояснення по справі.

Представники відповідача та третьої особи в дане судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 17.12.2020 судом оголошено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 20.01.2021, яка занесена до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення відповідача та третю особу про дату судового засідання, 21.12.2020 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача та третьої особи, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

20.01.2021 в судовому засіданні представником позивача надано оригінали документів по справі (для огляду).

20.01.2021 представники відповідача та третьої особи повторно не з`явились у судове засідання, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 20.01.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 17.02.2021, яка занесена до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення відповідача та третю особу про дату судового засідання, 21.01.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача та третьої особи, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

17.02.2021 в судове засідання з`явився представник позивача.

17.02.2021 представники відповідача та третьої особи повторно не з`явились у судове засідання, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 17.02.2021 судом оголошено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 24.03.2021, яка занесена до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення відповідача та третьої особи про дату судового засідання, 18.02.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача та третьої особи, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

19.03.2021 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

У зв`язку з перебуванням судді Сокуренко Л.В. з 23.03.2021 по 02.04.2021 у відпустці, судове засідання, призначене на 24.03.2021, не відбулось.

Ухвалою суду від 06.04.2021 у справі № 911/3250/20 призначено справу до розгляду на 21.04.2021.

21.04.2021 представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

21.04.2021 в судовому засіданні, з огляду на закінчення строку проведення підготовчого провадження та з урахуванням вирішення всіх питань, які зазначені у ст. 182 ГПК України, суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 20.05.2021.

З метою повідомлення відповідача та третьої особи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, 21.04.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача та третьої особи, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В судовому засіданні 20.05.2021 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити повністю, з посиланням на наступне.

25 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Агенція офісного будівництва (третя особа) було укладено кредитний договір № 151407К23, відповідно до п. 3.1. якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору.

Ліміт кредитної лінії: 40 000 000, 00 (сорок мільйонів) доларів США. Кінцевий термін погашення кредиту: 25 травня 2009 року. Процентна ставка за кредитом встановлюється таким чином: Базова ставка LIBOR (6m)+ 6,63%, але не менше 12% річних. На дату укладання цього договору процентна ставка становить 12,0% річних (п.п. 3.2.1-3.2.2 та 3.2.5 договору).

В забезпечення виконання всіх вимог позивача до позичальника (третьої особи) за кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України, в якості іпотекодержателя та Приватним акціонерним товариством Фірма Занет, в якості іпотекодавця, укладено 29 договорів іпотеки, предметами яких є нерухоме майно, а саме: земельні ділянки, що знаходяться на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області.

За твердженнями позивача, позичальник припинив належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Агенція офісного будівництва перед банком, розмір якої становить 5 945 515 763,06 грн., з яких: 3 080 593 925,12 грн. сума простроченої заборгованості за кредитом; 2 422 701 900,48 грн. проценти за коритуванням кредитом; 49 100 922, 55 грн. комісія за управління кредитом; 16 577 447,28 грн. комісія за зміну умов договору; 388 607,84 грн. пеня за прострочення зобов`язань; 344 129 579,79 грн. проценти річних згідно ст. 625 ЦК України та 32 023 380,00 грн. штраф за невиконання умов іпотечних договорів.

Враховуючи наявну заборгованість третьої особи та укладені договори іпотеки, позивач звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою про звернення стягнення у сумі 8 321 700,00 грн. на предмет іпотеки.

В свою чергу, представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, позовних вимог не оспорив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України Про міжнародні договори України і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.05.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2007 між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України (далі позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агенція офісного будівництва (позичальник, третя особа) було укладено кредитний договір № 151407К23 (далі кредитний договір). Пунктом 3.1 якого сторони узгодили, що банк відкриває позичальникові невідновлювану кредитну лінію на умовах забезпечності, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору. Крім того, між сторонами підписано ряд додаткових угод, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. 3.2.1 та п. 3.2.2 (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами), ліміт кредитної лінії: 3 937 778 396,51 (три мільярди дев`ятсот тридцять сім мільйонів сімдесят вісім тисяч тристадев`яносто шість, 51) гривень.

Кінцевий термін погашення кредиту: 25 грудня 2026 року.

Згідно з пп. 3.3.1 договору, кредит надається у безготівкой формі в межах надання забезпечення і тільки після укладання гарантійних документів та отримання банком документів (витяги з відповідних державних реєстрів), що підтверджують права банку на звернення стягнення на майно, яке надається банку в заставу/іпотеку згідно з гарантійними документами, як це зазначено в п. 3.9 цього договору; виконання позичальником умов зазначених в підп. 5.5.1 договору; виконання поручителем умов зазначених в підп. 5.5.3 договору; укладання поручителем договору поруки. Кредит використовується на умовах та на цілі, передбачені в п. 3.2 цього договору. Фінансуванню підлягають контракти (договори, правочини), що відповідають вимогам чинного законодавства України та банку. Позичальник зобов`язаний надати банкові документи, що підтверджують поставку продукції, виконання робіт (послуг), що сплачується за рахунок кредитних коштів: накладні, рахунки-фактури, інвойси, вантожно-митні декларації, акти виконаних робіт (наданих послуг) та на вимогу банку інші документи. Надання кредиту проводиться на підставі наданих позичальником платіжних доручень та/або реєстрів платежів, та/або листів позичальника, та/або отриманих від позичальника засобами програмно-технічного комплексу Банк-Клієнт електроних заяв на перерахування кредитних коштів відповідно до умов укладених контрактів, шляхом попередньої оплати, за фактом поставки та, у разі необхідності, з частковою або повною конвертацією кредитних коштів у національну валюту за рахунок позичальника із наступним її зарахуванням на поточний рахунок позичальника у банку, вказаний в п. 2.1.12 цього договору, з метою подальшого перерахування відповідно до умов укладених договорів та на підставі реєстру платежів з метою оплати укладених договорів і рахунків-фактур по системі Банк-Клієнт з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичкових рахунках позичальника, відкритих згідно з п. 3.8. цього договору. У разі здійснення платежів з надання кредиту на підставі отриманих від позичальника реєстрів платежів та/або на підставі отриманих від позичальника засобами програмно-технічного комплексу Банк-Клієнт електронних заяв на перерахування кредитних коштів позичальник, напередодні таких платежів, надає до банку документи, що є підставою для їх здійснення (контракт, вантажно-митна декларація, інвойс, рахунки, накладні, акти виконанних робіт тощо), та їх належним чином завірені копії. Платежі за цим договором здійснюється на підставі отриманих від позичальника засобами програмно-технічного комплексу Банк-Клієнт електронних заяв на перерахування кредитних коштів протягом поточного банківського дня в разі їх отримання (з 8.30 до 17.00 для національної валюти, з 8.30 до 13.00 для іноземної валюти), або наступного банківського дня в разі їх отримання після зазначеного часу, але не раніше ніж після отримання від позичальника документів, що є підставою для їх здійснення (контракт, вантажно-митна декларація, інвойс, рахунки, накладні, акти виконанних робіт тощо), та їх належним чином заврених копій, з урахуванням часу для їх перевірки банком.

Відповідно до п 3.9.1 договору, на дату надання кредиту позичальник та/або поручитель зобов`язаний надати банкові забезпечення у розмірі, зазначеному в пункті 3.2.10 цього договору. Забезпечення у зазначеному розмірі повинно підтримуватись позичальником протягом усього строку чинності цього договору.

Сторони домовилися, що виконання зобов`язань позичальника щодо погашення будь-якої заборгованості за цим договором може бути покладено позичальником на третю особу, проте, у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості такою третьою особою позичальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань за цим договором. Також погашення будь-якої заборгованості за цим договором може бути здійснено за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставленого майна, предмета іпотеки, в тому числі за рахунок коштів, отриманих від страховиків у якості страхового відшкодування в разі втрати, псування або пошкодження предмету застави/іпотеки (п. 3.4.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 3.6.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом та інших належних до сплати платежів за цим договором:

а) якщо кошти, надані банком згідно з п. 3.3 цього договору, повернуті позичальникові незалежно від причини їх повернення не пізніше наступного банківського дня після отримання позичальником таких коштів. Достроковому погашенню підлягає кредит у сумі коштів, повернутих позичальнику;

б) якщо позичальник використав кредитні кошти не за цільовим призначенням ( у інших випадках, крім визначеного у пп. (а) йього пункту договору), - протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку в сумі кредиту, використаної не за цільовим призначенням;

в) протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення у випадку, якщо порушено провадження у справі про банкрутство позичальника та/або поручителя. У разі, якщо порушено провадження у справі про банкрутство поручителя, достроковому погашенню підлягає та частина кредиту, виконання зобов`язань за якою забезпечено майновою чи фінансовою порукою поручителя;

г) протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення, у разі, якщо відбувся інший, крім зазначеного у пп. (а) (в) цього пункту договору випадок, передбачений цим договором чи гарантійними документами як підстава дострокового погашення кредиту та/або звернення стягнення на майно позичальника та/або поручителя;

д) протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення, у випадку, якщо це передбачено чинним законодавством України.

Згідно з п. 8.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку, проте кредит надається в межах наданого забезпечення та після укладання гарантійних документів. Цей договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги кредитний договір № 151407К23 з додатковими угодами до нього, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та третьої особи взаємних цивільних прав та обов`язків.

За правовою природою укладений між позивачем та третьої особою договір є кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем виконано в повному обсязі свої зобов`язання по кредитному договору щодо надання третій особі кредиту у загальному розмірі 3 080 593 925,12 грн.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ч. ч. 1, 3 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до п. 3.2.1 (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами) кінцевий термін погашення кредиту: 25 грудня 2026 року.

Одночасно, 01.08.2019 між банком та позичальником було укладено план реструктуризації у процедурі фінансової реструктуризації грошових зобов`язань позичальника за участі банка (далі - План реструктуризації) та Додаткову угоду №151407К23-0083 до договору, відповідно до яких позичальнику було здійснено реструктуризацію боргу за договором.

Відповідно до умов частини 1 статті 5.01 Плану реструктуризації, банк набув право відмовитись від реструктуризації частково або в повному обсязі з наступних підстав:

позичальник не виконав зобов`язання, встановлене в п. а частини 1 статті 5.01 Плану реструктуризації, а саме: не надав до банку в строк до 20.09.2019 докази виконання зобов`язання щодо внесення змін до договорів позики, укладених між позичальником та компанією Cimbrorum Holdings LLC (США);

Позичальник не виконав зобов`язання, встановлене в п. d частини 1 статті 3.01 Плану реструктуризації, а саме: не оформив у строк до 31.08.2019 в забезпечення виконання зобов`язань за договором майнові права на кошти на вкладному рахунку позичальника, що буде відкритий в банку в сумі не менше 11 300 тис. грн. із терміном повернення вкладу не раніше 30.06.2023;

Позичальник не виконав зобов`язання, встановлене в п.1 частини 1 статті 3.01 Плану реструктуризації, а саме: не оформив у строк до 20.02.2020 у забезпечення за договором майнові права на всю нерухомість, з якої буде складатись після введення в експлуатацію об`єкт незавершеного будівництва громадського центру, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва по вул. Шолуденка, перетин просп. Перемоги та вул. Борщагівської, що будується;

Позичальник прострочив більш ніж на 60 днів (починаючи з 02.09.2019) строки виконання грошових зобов`язань перед банком за договором та Планом реструктуризації.

Відповідно до умов пункту а частини 2 статті 5.02. Плану реструктуризації з дня, наступного за днем, в який План реструктуризації вважається розірваним, кінцевий термін погашення кредиту за кредитним договором вважається таким, що настав і вся сума заборгованості позичальника за Кредитним договором вважатиметься такою, що підлягає сплаті в цей день.

Згідно до п.п. 9.2.7 Кредитного договору, з урахування внесених змін Додаткової угоди № 83, позичальник зобов`язаний здійснити погашення кредиту, процентів за кредитом, комісій та інших платежів за цим договором у повному обсязі протягом 10 (десяти) банківських днів з дня відправлення банком позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення (якщо інше не передбачено умовами цього договору або Плану реструктуризації), якщо: відбувся інший, з крім зазначеного у підпунктах 9.2.5, 9.2.6, 9.2.7.1-9.2.7.3 цього договору, випадок, передбачений цим договором чи Гарантійними документами або Планом реструктуризації як підстава погашення кредиту (настання кінцевого терміну погашення кредиту) та/або звернення стягнення на майно Позичальника та/або поручителя (п.п. 9.2.7A).

У зв`язку із невиконанням позичальником умов Плану реструктуризації та кредитного договору банк набув право відмовитись від Плану реструктуризації і 05.06.2020 надіслав Позичальнику повідомлення №0019200/12940-20 про відмову від плану реструктуризації в якому зазначено, що План реструктуризації вважається розірваним на четвертий календарний день з дати листа.

Таким чином, судом встановлено, що 10.06.2020 настав кінцевий термін погашення кредиту і вся заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 5 591 417 922,08 грн. підлягала погашенню позичальником.

З огляду на все вищенаведене у сукупності, приймаючи до уваги умови договору, а також Плану реструктуризації, суд приходить до висновку, що строк виконання третьої особою своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу третьою особою, свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором в строки та в обсязі, обумовлених сторонами, не виконано.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція офісного будівництва" боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у загальному розмірі ,06 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/17703/20 позов Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Києва задоволено: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція офісного будівництва" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 3 080 593 925,12 грн. боргу за кредитом, 2 422 701 900,48 грн. боргу за процентами, 65 678 369,83 грн. комісії, 388 607,84 грн. пені, 344 129 579,79 грн. три проценти річних з простроченої суми, 32 023 380 грн. штрафу, 735 700 грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Аналогічну позицію щодо преюдиціальної дії рішень суду наведено у п.2.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013р. по справі №5020-660/2012 та від 06.03.2014р. по справі №910/11595/13.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/17703/20 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

В той же час, Господарським судом Київської області взято до уваги, що на момент винесення судом рішення, Північним апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17703/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція офісного будівництва" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021 (в частині оскарження щодо стягнення 7 547 455 грн. 10 коп. процентів за користування кредитом, нарахованих в період з 10.06.2020 по 03.11.2020).

Разом із тим, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи те, що третя особа в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростувала, належних доказів повернення кредитних коштів, а також на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надала, господарський суд приходить до висновку, що третьою особою порушено умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів в строки, передбачені кредитним договором, що призвело до утворення простроченої заборгованості.

Наразі, суд зауважує, що в даній справі, позивачем заявлено позовні вимоги у меншому розмірі, ніж фактичний розмір заборгованості, а саме: 5 945 515 763,06 грн., з яких, 3 080 593 925, 12 грн. сума простроченої заборгованості за кредитом; 2 422 701 900,48 грн. проценти за користування кредитом; 49 100 922,55 грн. комісія за управління кредитом, 16 577 447,28 грн. комісія за зміну умов договору, 388 607,84 грн. пеня за прострочення зобов`язань, 344 129 579, 79 грн. проценти річних згідно ст. 625 ЦК України, 32 023 380,00 грн. штраф за невиконання умов іпотечних договорів.

Одночасно, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30.10.2008 між Акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України (далі - іпотекодержатель, позивач) та Приватним акціонерним товариством Фірма Занет (далі іпотекодавець, відповідач) укладено наступні договори іпотеки: №151408Z12 від 30.10.2008, №151408Z13 від 30.10.2008, №151408Z62 від 30.10.2008, №151408Z63 від 30.10.2008, №151408Z64 від 30.10.2008, №151408Z65 від 30.10.2008, №151408Z66 від 30.10.2008, №151408Z67 від 30.10.2008, №151408Z68 від 30.10.2008, №151408Z69 від 30.10.2008, №151408Z70 від 30.10.2008, №151408Z71 від 30.10.2008, №151408Z72 від 30.10.2008, №151408Z73 від 30.10.2008, №151408Z74 від 30.10.2008, №151408Z75 від 30.10.2008, №151408Z76 від 30.10.2008, №151408Z77 від 30.10.2008, №151408Z78 від 30.10.2008, №151408Z79 від 30.10.2008, №151408Z80 від 30.10.2008, №151408Z81 від 30.10.2008, №151408Z82 від 30.10.2008, №151408Z83 від 30.10.2008, №151408Z84 від 30.10.2008, №151408Z85 від 30.10.2008, №151408Z86 від 30.10.2008 та №151408Z87 від 30.10.2008 (далі договори іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 договорів іпотеки (з урахуванням змін), іпотекою за цим договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору від 25.05.2007 № 151407К23 (надалі кредитний договір), укладеного між іпотекодавцем та ТОВ Агенція офісного будівництва (ідентифікаційний код 32243850), (далі боржник), відповідно до якого іпотекодержатель, при виконанні боржником певних його умов, відкриває боржнику невідновлювану кредитну лінію з лімітом в сумі 3 937 778 396 (три мільярди дев`ятсот тридцять сім мільйонів сімсот сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто шість) гривень 51 копійка, на визначених кредитним договором умовах, строком погашення до 25 (двадцять п`ятого) грудня 2026 (дві тисячі двадцять шостого) року.

Згідно п. 5.1 договорів іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання боржником, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.п. 2.1.11 договорів іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання грошового зобов`язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку, передбаченому пп. 2.1.14 та п. 2.1 ст. 2 цього договору, у разі: - якщо інша ніж іпотекодержатель особа набула права стягнення на предмет іпотеки; - проти іпотекодавця та/або боржника порушено провадження у справі про банкрутство іпотекодавця та/або боржника або визнання його/їх банкрутом або прийняття рішення про його/їх ліквідацію; - у разі порушення іпотекодавцем правил про наступну іпотеку, про розпорядження предметом іпотеки та про його заміну; - невиконання та/або неналежного виконання боржником кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватись відповідно до кредитного договору); - якщо іпотекодавець порушив свої обов`язки щодо збереження та/або страхування предмета іпотеки; - будь-якої передачі іпотекодавцем предмета іпотеки іншій особі без письмової згоди іпотеко держателя; - втрати предмета іпотеки не з вини іпотекодавця (у томи числі в разі реквізиції предмета іпотеки) і якщо іпотекодавець не поновив його або, за згодою іпотеко держателя, не замінив іншим рівноцінним предметом; - якщо іпотекодавець не попередив іпотеко держателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, у тому числі й ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку; - якщо будь-яка інформація боржника та/або іпотекодавця, надані документи щодо цього договору чи кредитного договору виявились недостовірними після того, як вони були надані чи підтверджені і ці факти потягли невиконання боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору з виплати будь-яких належних до сплати на користь іпотекодержателя платежів; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Підунктом 2.1.13 договорів іпотеки визначено, що на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя застосувати способи позасудового врегулювання порядку, передбаченому чинним законодавством України (у тому числі згідно зі ст. 37 та ст. 38 Закону України Про іпотеку).

Відповідно до п. 7.3 договорів іпотеки, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишається чинним до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором та виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договори іпотеки, як належні підстави, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача, відповідача та третьої особи взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Іпотека, відповідно до ст. 3 Закону України Про іпотеку, виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України Про іпотеку, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про іпотеку, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так, відповідно до статті 33 Закону України Про іпетоку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Пунктом 1 ст. 7 Закону України Про іпотеку встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, у разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі.

Пунктом 5.2 договору іпотеки встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. п. 5.3 5.4 договору іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основого зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; договір про задоволення вимог іпотекодержателя є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предметат іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 (дев`яносто) відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Іпотекодержатель має право на підставі укладеного з іпотекодавцем договору про задоволення вимог іпотекодержателя від свого імені передати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України Про іпотеку. У разі продажу предмета іпотеки, згідно до ст. 38 Закону України Про іпотеку, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 (тридцять) днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування збитків. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про іпотеку, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Разом з тим, п. 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014 року N 1 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів, встановлено, що вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

04.08.2020 позивачем складено та направлено відповідачу та третій особі вимогу про усунення порушення виконання зобов`язань.

Разом із тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів виконання боржником основного зобов`язання по кредитному договору.

Таким чином, у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю Агенція офісного будівництва своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач набув право на задоволення грошових вимог за рахунок предметів іпотеки відповідно до договорів іпотеки.

Так, Велика Палата Верхового Суду у своїй постанові від 21 березня 2018 року № 14-11цс18 дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Установивши, що позичальник порушив кредитні зобов`язання, допустив заборгованість, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення відкритих торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При цьому, на зазначення ціни предмета іпотеки у грошовому виразі не є підставою для відмови у задоволенні законних вимог іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 372/3785/15-ц.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України Про іпотеку).

Частинами 1, 2 ст. 590 Цивільного кодексу України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, господарським судом враховано, що звернення стягнення на предмет іпотеки є додатковим (акцесорним), а не альтернативним способом захисту порушеного права який може бути використаний разом з основним або окремо, що не являється подвійним стягнення заборгованості. Не вважається подвійним стягненням звернення стягнення на предмет забезпечення за наявності невиконаного рішення суду про стягнення основної суми заборгованості (навіть якщо був отриманий, але не звернений до виконання виконавчий лист).

Зазначена правова позиція також узгоджується із позиціями Верховного суду, які викладені у постанові від 25.03.2020 у справі № 314/3057/16-ц та у постанові від 27.09.2018 у справі № 910/23408/17.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України, на підставі ст. 589 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 35 Закону України Про іпотеку, умов іпотечних договорів від 30.10.2008 набуло право на задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, за договором іпотеки, що належать Приватному акціонерному товариству Фірма Занет та визначення способу реалізації шляхом відкритих торгів, які будуть проведені в межах виконавчого провадження, за ціною не нижче тієї, що буде визначена шляхом незалежної експертної оцінки під час виконавчого провадження, що в свою чергу є правомірним з огляду на встановлені вище судом обставини та приписи ст. 39 Закону України Про іпотеку.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, з урахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. В рахунок часткового погашення перед Акціонерним товариством Державний експертно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ) заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Агенція офісного будівництва (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, кім. 910; ) у сумі 5 945 515 763,06 грн., що складається з: - 3 080 593 925,12 грн. суми простроченої заборгованості за кредитом (основним боргом); - 2 422 701 900,48 грн. процентів за користування кредитом; - 49 100 922,55 грн. комісії за управління кредитом; - 16 577 447,28 грн. комісії за зміну умов договору; - 388 607,84 грн. пені за прострочення зобов`язань; - 344 129 579,79 грн. процентів річних згідно ст. 625 ЦК України; - 32 023 380,00 грн. штрафу за невиконання умов іпотечних договорів звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеними між Акціонерним товариством Державний експертно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ) та Приватним акціонерним товариством Фірма Занет (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 41; ) іпотечними договорами, а саме:

- №151408Z12 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,8101 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0009, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z13 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,72 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0057, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z62 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 4,3229 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0065, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z63 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,3927 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0064, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z64 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,6735 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0047, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z65 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,7064 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0063, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z66 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,564 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:002:0073, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z67 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,5734 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:002:0072, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z68 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,9927 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:002:0054, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z69 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 2,8559 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:002:0071, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z70 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,6734 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:002:0035, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z71 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,6734 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:002:0033, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z72 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,2267 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:001:0031, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z73 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,593 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:001:0051, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z74 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 2,3261 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:010:0032, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z75 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,8266 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0066, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z76 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 2,3659 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:010:0031, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z77 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 0,7622 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:010:0005, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z78 від 30.10.2008 на земельну ділянку загальною площею 1,3512 га, що розташована на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, кадастровий номер :02:011:0025, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства,

- №151408Z79 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 1, 2293 га, кадастровий номер :02:001:0020; земельну ділянку загальною площею 1,2261 га, кадастровий номер :02:001:0021; земельну ділянку загальною площею 0,7327 га, кадастровий номер :02:002:0043; земельну ділянку загальною площею 0,704 га, кадастровий номер :02:002:0058; земельну ділянку загальною площею 0,6714 га, кадастровий номер :02:002:0011; земельну ділянку загальною площею 1,0671 га, кадастровий номер :02:002:0060,

- №151408Z80 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,2812 га, кадастровий номер :02:001:0030; земельну ділянку загальною площею 1,3745 га, кадастровий номер :02:002:0070; земельну ділянку загальною площею 2,1025 га, кадастровий номер :02:011:0061; земельну ділянку загальною площею 1,7537 га, кадастровий номер :02:011:0062,

- №151408Z81 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,989 га, кадастровий номер :02:011:0034; земельну ділянку загальною площею 1,0503 га, кадастровий номер :02:011:0037; земельну ділянку загальною площею 0,9375 га, кадастровий номер :02:011:0039; земельну ділянку загальною площею 1,2377 га, кадастровий номер :02:011:0041; земельну ділянку загальною площею 0,6924 га, кадастровий номер :02:011:0002; земельну ділянку загальною площею 0,7428 га, кадастровий номер :02:010:0004; земельну ділянку загальною площею 0,8121 га, кадастровий номер :02:010:0009,

- № 151408Z82 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,6734 га, кадастровий номер :02:002:0034, земельну ділянку загальною площею 0,6735 га, кадастровий номер :02:002:0041, земельну ділянку загальною площею 0,6692 га, кадастровий номер :02:002:0046, земельну ділянку загальною площею 0,9623 га, кадастровий номер :02:002:0052,

- № 151408Z83 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,1695 га, кадастровий номер :02:001:0023; земельну ділянку загальною площею 2,4428 га, кадастровий номер :02:001:0018; земельну ділянку загальною площею 0,9663 га, кадастровий номер :02:002:0014; земельну ділянку загальною площею 0,6734 га, кадастровий номер :02:002:0032,

- №151408Z84 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,9482 га, кадастровий номер :02:011:0024; земельну ділянку загальною площею 2,5238 га, кадастровий номер :02:011:0011; земельну ділянку загальною площею 1,7679 га, кадастровий номер :02:002:0042,

- №151408Z85 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,8424 га, кадастровий номер :02:011:0010; земельну ділянку загальною площею 0,7405 га, кадастровий номер :02:011:0003; земельну ділянку загальною площею 0,593 га, кадастровий номер :02:011:0001,

- №151408Z86 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,6714 га, кадастровий номер :02:002:0008; земельну ділянку загальною площею 0,7701 га, кадастровий номер :02:002:0053; земельну ділянку загальною площею 0,6691 га, кадастровий номер :02:002:0056,

- №151408Z87 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 3,202 га, кадастровий номер :02:002:0037; земельну ділянку загальною площею 1,1452 га, кадастровий номер :02:002:0025; земельну ділянку загальною площею 2,1727 га, кадастровий номер :02:001:0015 та

- №151408Z88 від 30.10.2008 на земельні ділянки, що розташовані на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, цільове призначення - ведення підсобного селянського господарства, а саме: земельну ділянку загальною площею 3,2443 га, кадастровий номер :02:011:0019; земельну ділянку загальною площею 1,3978 га, кадастровий номер :02:002:0003; земельну ділянку загальною площею 1,2276 га, кадастровий номер :02:001:0002; земельну ділянку загальною площею 1,1886 га, кадастровий номер :02:001:0001 з визначенням способу реалізації вищенаведених предметів іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України.

3.Стягнути з Приватним акціонерним товариством Фірма Занет (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 41; ) на користь Акціонерним товариством Державний експертно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ) 124 825.50 грн. судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст. 256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2021.

Суддя Л.В. Сокуренко