РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.06.2021Справа № 910/5405/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ПО РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА БУДІВНИЦТВУ МІСТА КИЄВА"

про стягнення 1 812 766,99 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники:

від позивача - Балабон В.О. на підставі довіреності від 06.04.2021,

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ" (далі - позивач, ТОВ "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ПО РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА БУДІВНИЦТВУ МІСТА КИЄВА" (далі - відповідач, ТОВ "УРБ М. КИЄВА") про стягнення 1 812 766,99 грн на підставі Договору № ФД050620 від 05.06.2020 (далі - Договір), з яких: 1 336 200,88 грн основного боргу, 334 050,22 грн штрафу, 41 477,14 грн пені, 101 038,75 грн 30% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов Договору не здійснив повернення фінансової допомоги, наданої позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 прийнято позовну заяву ТОВ "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5405/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 26.04.2021.

13.04.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову № б/н від 12.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ" про забезпечення позову № б/н від 12.04.2021.

У підготовче засідання, призначене на 26.04.2021, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання 26.04.2021 не з`явився.

У підготовчому засіданні, суд оголосив перерву до 24.05.2021 о 10:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 24.05.2021, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання, призначене на 24.05.2021, не з`явився.

У підготовчому засіданні, призначеному на 24.05.2021 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2021 о 10:40 год.

У судове засідання, призначене на 14.06.2021, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 14.06.2021, не з`явився, по дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Судом враховано, що ухвалою від 24.05.2021 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України та повідомлення відповідача належним чином про судове засідання 14.06.2021, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи по суті в судовому засіданні 14.06.2021 за відсутності відповідача (його представника).

Відповідно до ст. 194 Господарського процесуального кодексу завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 14.06.2021 судом заслухане вступне слово представника позивача, який повністю підтримав заявлені у позовній заяві вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подав.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 9 статті 165 ГПК України).

У судовому засіданні 14.06.2021 судом було з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.06.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ" (далі - підприємство, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ПО РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА БУДІВНИЦТВУ МІСТА КИЄВА" (далі позичальник, відповідач) було укладено Договір № ФД050620 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору підприємство передає позичальнику безвідсоткову зворотну фінансову допомогу на суму 1 260 500,00 грн (один мільйон двісті шістдесят тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що на дату підписання Договору еквівалентно 47 165,58 дол. США (сорок сім тисяч сто шістдесят п`ять доларів США 58 центів). Для визначення еквіваленту суми фінансової допомоги у доларах США станом на момент укладення Договору, сторони погодилися застосовувати курс гривні по відношенню до долара США, що визначався українським міжбанківським валютним ринком станом на дату останніх проведених торгів на міжбанківській валютній біржі, яка передувала даті підписання Договору, та складає 26,7250 гривні за один долар США. За домовленістю сторін застосовувалось максимальне значення продажу долара США за гривню, що опубліковане на сайті www.ud.ua у розділі "Межбанк", підпункті "Украинский рынок Forex (Межбанк)", значенні "Мах за период", "ASK".

Відповідно до п. 1.2. Договору позичальник зобов`язується повернути суму безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до "31" грудня 2020 року.

Відповідно до п. 2.2. Договору повернення коштів підприємству здійснюється позичальником в термін до "31" грудня 2020 року (включно), шляхом перерахування вищенаведеної суми на розрахунковий рахунок підприємства (Позивача).

Згідно з п. 5.3 Договору цей Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Позивач відповідно до п. 1.1 Договору надав відповідачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу на суму 1 260 500,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, належним чином засвідчені копії яких додано до позовної заяви (а.с. 32-40 т. 1).

Проте, як зазначив позивач, станом на день подання позовної заяви відповідач не здійснив повернення фінансової допомоги за Договором, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору у випадку порушення позичальником строку повернення суми фінансової допомоги, вказаного в п. 1.2, та у разі девальвації гривні, сума фінансової допомоги, що підлягає поверненню, визначається шляхом множення еквіваленту суми фінансової допомоги у доларах США, вказаного в п. 1.1 цього Договору на курс гривні по відношенню до долара США, що визначається українським міжбанківським валютним ринком станом на дату останніх проведених торгів на міжбанківській валютній біржі, яка передує:

1.2.1.1. даті фактичного повернення фінансової допомоги позичальником. Даний пункт застосовується у випадку, якщо позичальник повернув фінансову допомогу до моменту звернення підприємства до суду.

1.2.1.2. останньому дню, коли позичальник зобов`язаний був повернути фінансову допомогу або дню написання позовної заяви щодо стягнення суми заборгованості (за вибором підприємства). Даний пункт застосовується у випадку, якщо Підприємство звернулось до суду.

Відповідно до п. 1.2.2 Договору за домовленістю сторін, для визначення курсу згідно умов п. 1.2.1.1. та п. 1.2.1.2. Договору застосовується максимальне значення продажу долара США за гривню, на сайті www.ud.ua у розділі "Межбанк", підпункті "Украинский рынок Forex (Межбанк)", значенні "Мах за период", "ASK".

Станом на 30.12.2020 (дату останніх проведених торгів на міжбанківській валютній біржі, яка передує останньому дню, коли відповідач зобов`язаний був повернути фінансову допомогу - 31.12.2020) максимальне значення продажу долара США за гривню, на сайті www.ud.ua у розділі "Межбанк", підпункті "Украинский рынок Forex (Межбанк)", значенні "Мах за период", "ASK" становило 28.33 гривень на один долар США.

Таким чином, за розрахунком позивача, сума заборгованості відповідача (повернення фінансової допомоги), що підлягає сплаті у гривнях, становить: 1 336 200,88 грн (47 165,58 дол. США х 28.33 грн = 1 336 200,88 грн).

Крім того, відповідно до п. 3.2 Договору сторони узгодили, що у випадку недотримання позичальником вимог п. 1.2 даного Договору, останній зобов`язується сплатити на користь підприємства пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від неповерненої позичальником підприємству суми фінансової допомоги за даним Договором, за кожний день прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання.

Згідно з п. 3.3. Договору, керуючись положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення позичальником платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього Договору, позичальник на вимогу підприємства сплачує останньому 30 (тридцять) відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 3.4 Договору сторони узгодили, що у випадку недотримання позичальником вимог, передбачених п. 1.2 даного Договору, останній, крім пені, передбаченої п. 3.2 даного Договору, зобов`язується сплатити на користь підприємства штраф у розмірі 25 % від неповерненої (несвоєчасно поверненої) суми фінансової допомоги.

Оскільки відповідачем не були дотримані вимоги п. 1.2 Договору стосовно повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до "31" грудня 2020 року, враховуючи пункти 3.2, 3.3, 3.4 Договору та положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, позивач здійснив нарахування 41 477,14 грн пені за період з 01.01.2021 по 02.04.2021, 334 050,22 грн штрафу та 101 038,75 грн 30% річних за період з 01.01.2021 по 02.04.2021.

Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача 1 336 200,88 грн основного боргу, 41 477,14 грн пені, 334 050,22 грн штрафу, 101 038,75 грн 30% річних.

Розглянувши доводи позивача, на яких ґрунтується позовна заява, господарський суд зазначає наступне.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір є договором позики, який підпадає під правове регулювання норм параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1053).

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини 1, 2 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до умов пункту 1.2 Договору відповідач був зобов`язується повернути суму безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до "31" грудня 2020 року.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у строк, встановлений у п. 1.2 Договору (до 31.12.2020 включно), у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість за Договором у розмірі 1 336 200,88 грн (основний борг).

При цьому судом перевірено, що наведений позивачем у позовній заяві розрахунок основного боргу у розмірі 1 336 200,88 грн відповідає встановленим судом обставинам справи, умовам пп. 1.2.1.2 п. 1.2.1, п. 1.2.2 Договору та є арифметично вірним.

Станом на час вирішення справи по суті матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів повернення відповідачем коштів позивачу шляхом перерахування вищенаведеної суми на розрахунковий рахунок позивача.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву та не спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у строк, встановлений у п. 1.2 Договору.

За таких обставин, приймаючи до уваги належне виконання позивачем умов Договору в частині надання відповідачу безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до 31.12.2021, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення

з відповідача 1 336 200,88 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Крім того, з огляду на недотримання відповідачем вимог, передбачених п. 1.2 Договору, позивачем заявлено вимоги про стягнення 41 477,14 грн пені за період з 01.01.2021 по 02.04.2021, 334 050,22 грн штрафу та 101 038,75 грн 30% річних за період з 01.01.2021 по 02.04.2021.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку щодо повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до 31.12.2021 (п. 1.2 Договору) не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність відповідача у вигляді сплати пені та штрафу за недотримання вимог п. 1.2 Договору встановлена пунктами 3.2 та 3.4 Договору відповідно.

Суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку заявленої до стягнення суми пені, дійшов висновку про повне задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 41 477,14 грн пені за період з 01.01.2021 по 02.04.2021

Суд, здійснивши перевірку заявленої до стягнення суми штрафу, дійшов висновку про повне задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 334 050,22 грн штрафу у розмірі 25% від неповерненої суми фінансової допомоги.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 30% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 3.3. Договору сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення позичальником платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього Договору, позичальник на вимогу підприємства сплачує останньому 30 (тридцять) відсотків річних від простроченої суми.

Суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку заявленої до стягнення суми 30 % річних, дійшов висновку про повне задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 101 038,75 грн 30% річних за період з 01.01.2021 по 02.04.2021.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів в порядку статті 86 ГПК України, повно і всебічно з`ясувавши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ПО РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА БУДІВНИЦТВУ МІСТА КИЄВА" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 статті 123 ГПК України)

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач у позовній заяві зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи він понесе витрати на професійну правничу допомогу, яку йому надає адвокат Степанюк Євгеній Володимирович у розмірі 20 000,00 грн за написання/підготовку та подання даного позову. Також, позивач очікує понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн за написання/підготовку та подання вказаним адвокатом відповіді на відзив (у випадку його надання відповідачем) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн за представництво вказаним адвокатом інтересів позивача у судовому засіданні, із розрахунку 5 000,00 грн за участь адвоката у одному засіданні, з прогнозованою кількістю судових засідань 4 (чотири). Крім того, позивач можливо понесе інші витрати на професійну правничу допомогу, у випадку необхідності написання інших заперечень, клопотань, заяв, пояснень, тощо, із розрахунку 2 500,00 грн за 1 годину роботи адвоката. Враховуючи викладене, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесе і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 55 000,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 27 191,50 грн покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

По матеріалам справи судом встановлено, що позивачем не було подано жодних доказів на підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем.

Позивачем до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено заяву про подання ним доказів на підтвердження розміру судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ПО РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА БУДІВНИЦТВУ МІСТА КИЄВА" (Україна, 03022, місто Київ, ВУЛИЦЯ АМУРСЬКА, будинок 4; ідентифікаційний код 03334902) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕНТ ХОЛДИНГ" (Україна, 03189, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВІЛЬЯМСА АКАДЕМІКА, будинок 6-Д, офіс 43; ідентифікаційний код 41676412) 1 336 200,88 грн (один мільйон триста тридцять шість тисяч двісті гривень 88 коп.) основного боргу, 41 477,14 грн (сорок одну тисячу чотириста сімдесят сім гривень 14 коп.) пені, 334 050,22 грн (триста тридцять чотири тисячі п`ятдесят гривень 22 коп.) штрафу, 101 038,75 грн (сто одну тисячу тридцять вісім гривень 75 коп.) 30% річних, 27 191,50 грн (двадцять сім тисяч сто дев`яносто одну гривню 50 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 15.06.2021.

Суддя Гумега О.В.