СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р. Справа № 917/629/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Фоміна В.О.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства Карат (вх.№1236П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/629/20 (повний текст рішення складено 19.03.2021 суддею Кльоповим І.Г. у приміщенні господарського суду Полтавської області)

за позовом Фермерського господарства Карат, с.Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області,

до 1. Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, с. Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області,

2. Державного підприємства Дослідне господарство імені 9 січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, с. Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області,

про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Фермерське господарство "Карат" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області та Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" про визнання незаконним та скасування рішення Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області від 21.06.2017 "Про розгляд клопотання ДП "ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" про поновлення договорів оренди землі, укладених 01.02.2010 між Ялосовецькою сільською радою та ДП "ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га, ріллі.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/629/20 відмовлено у задоволенні позову.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів. Однак з наданих позивачем доказів (доданих до справи документів) неможливо встановити, що його права порушені оскаржуваним рішенням та підлягають судовому захисту. Відтак, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі № 917/629/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

До апеляційної скарги надає засвідчені копії: листа №02-27/06 від 03.01.2018 зі списком депутатів за результатами голосування сесії; листа №02-27/04 від 03.01.2018 зі списком депутатів за результатами голосування сесії.

З огляду на відсутність обґрунтування неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції з підстав, що об`єктивно не залежали від позивача, керуючись приписами ст.80, 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів не бере до уваги нові докази при розгляді апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що поновлення радою закінчених за строком дії договорів оренди землі, у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га ріллі, шляхом укладення нових з новими істотними умовами без проведення земельних торгів не порушує права інших сільгоспвиробників, потенційних орендаторів, таких як ФГ «Карат», на думку апелянта, суд у такий спосіб захищає незаконний інтерес ДП «ДГ ім.9 Січня Інституту Свинарства і АПВ НААН України». За недобросовісністю дій відповідачів має місце неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. Апелянт вважає, що суд формально навів доводи позивача ФГ «Карат», не встановлюючи фактичні обставини справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 поновлено Фермерському господарству Карат строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/629/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства Карат (вх.№1236П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/629/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 31.05.2021 о 10:00 год. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 24.05.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

20.05.2021 від другого відповідача надійшов відзив (вх.№5788) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області землі запасу, загальною площею 1439 га, надано в оренду сільськогосподарському підприємству-Державному підприємству «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» за переважним правом на поновлення договору оренди без проведення земельних торгів. Твердження апелянта про те, що нові договори укладені на нових умовах, оскільки збільшено строк оренди землі, є помилковими, оскільки відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Крім того, договори оренди сторонами приведено у відповідність до вимог ст.19 Закону України «Про оренду землі», якою, зокрема, встановлено, що при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. Також зазначає, що позивач жодного разу та жодним чином не заявляв та не заявляє своїх прав на земельні ділянки, що передані в оренду другому відповідачу згідно з укладеними договорами оренди земельних ділянок, що могло б свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів останнього. Твердження позивача про те, що оскаржуване рішення сільської ради від 21.06.2017 порушує права та інтереси ФГ «Карат» є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 14.06.2021 о 09:15 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 задоволено клопотання представника Державного підприємства Дослідне господарство імені 9 січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, адвоката Сухорукової О.А., про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/629/20, яке відбудеться 14.06.2021 о 09:15 годині. Доручено Полтавському районному суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції у даній справі.

У судовому засіданні 14.06.2021, яке проходило у режимі відеоконференції, представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник другого відповідача проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перший відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представника першого відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Позов обґрунтований тим, що з 2007 року між позивачем та першим відповідачем існували орендні правовідносини на підставі договору оренди землі від 01.11.2007, який не поновлено рішенням сільської ради та повідомлено позивача про припинення переважного права ФГ «Карат» на поновлення договору оренди. Разом з цим, позивач зазначає, що йому стало відомо, що землі запасу, площею 143,9 га, Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області надані в оренду іншому сільськогосподарському підприємству. Доводи позовної заяви зводяться до незгоди позивача з порядком передачі землі в оренду при укладенні 13 договорів оренди землі від 10.08.2017 між відповідачами, а саме: без проведення земельних торгів та без укладення додаткових угод до договорів оренди землі, у зв`язку з чим, на думку позивача, порушуються права інших орендарів землі, зокрема, Фермерського господарства Карат. Відтак, рішення Ялосовецької сільської ради 21.06.2017 Про розгляд клопотання ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України, яким поновлено договори оренди землі, укладені 01.02.2010 між Ялосовецькою сільською радою та ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га, ріллі, підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Як убачається з матеріалів справи, 01.11.2007 між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області (орендодавець) та Селянським фермерським господарством Карат (орендар) укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради. Площа орендованої земельної ділянки складає 20,91 га ріллі. Згідно з пунктом 5 договору нормативна грошова оцінка становить 241874,96 грн. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору). У пункті 9 договору сторони погодили, що орендна плата за договором складає 173,5 гривень за 1 га, що становить 3627,88 грн у рік, та відповідає 1,5% від грошової оцінки землі. Земельна ділянка передається за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункти 15, 16 договору). Умови збереження стану об`єкта оренди в належному агротехнічному стані (пункт 17 договору). Пунктом 43 договору оренди землі передбачено, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.123-124, том 1).

11.05.2007 сторонами складено акт з визначення меж земельної ділянки, площею 20,91 га, у натурі (на місцевості) за кадастровим номером :09:004:0003 (а.с.125, том 1).

19.05.2008 договір оренди землі від 01.11.2007 зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №08.

За актом від 19.05.2008 земельну ділянку, загальною площею 20,91 га, передано в оренду СФГ Карат у стані, придатному для використання (а.с.126, том 1).

12.08.2010 сторонами підписано угоду про внесення змін до договору №08 від 01.11.2007, зареєстрованого 19.05.2008, щодо збільшення розміру орендної плати до 423,36 грн за 1 га, що становить 8852,46 грн на рік та відповідає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У зв`язку із законодавчими змінами Селянське фермерське господарство Карат перейменовано на Фермерське господарство Карат.

Листом-повідомленням №460/02-27 від 30.11.2017 Ялосовецька сільська рада повідомила Фермерське господарство Карат про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, зазначивши, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої нормою ст.33 Закону України Про оренду землі процедури та наявності волевиявлення сторін (а.с.128, том 1).

06.12.2017 Фермерське господарство Карат звернулося до Ялосовецької сільської ради з листом-повідомленням (за вих.№30) про поновлення договору оренди земельної ділянки, загальною площею 20,91 га, за кадастровим номером :09:004:0003, у порядку ст.33 Закону України «Про оренду землі», додавши проект додаткової угоди, які ФГ Карат просило розглянути протягом місяця і за результатами розгляду укласти з ФГ Карат додаткову угоду про поновлення договору оренди землі (а.с.129-130, том 1).

Як стверджує позивач, проектом додаткової угоди до договору оренди, порівняно з діючими положеннями договору оренди землі, пропонувалося збільшення розміру орендної плати з 3% до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 5086,95 грн за 1 га, що становить 106363,13 грн за рік та відповідає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Інші положення, викладені у новій редакції та за змістом ураховані діючим договором оренди землі та типовим договором оренди землі. Разом з листом-повідомленням надавався витяг з Державного земельного кадастру, кадастровий план земельної ділянки, чинний договір оренди землі, статутні документи ФГ Карат та довідка про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати. У порядку розгляду проекту додаткової угоди та узгодження істотних умов договору, фермерським господарством було повторно надано 27.12.2017 додаткову угоду з повним посиланням на договір оренди землі від 01.11.2007 та зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії Центр ДЗК 19.05.2008 №08 зі зменшеним строком оренди з десяти до семи років.

Листом №02-27/05 від 03.01.2018 сільським головою Турчаніновим С.С. повідомлено голову ФГ «Карат» про припинення переважного права ФГ Карат на поновлення договору оренди, оскільки моментом укладення договору оренди земельної ділянки слід вважати 01.11.2007, а не дату його державної реєстрації 19.05.2008 (а.с.139-140, том 1).

Листом №522/02-27 від 23.10.2019 Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області повідомлено голову ФГ «Карат» про те, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2018 у справі №917/1549/2 апеляційну скаргу Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області задоволено. Рішення господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 у справі №917/1549/18 скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог Фермерського господарства Карат до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 20,91 га, ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, до договору оренди землі від 01.11.2007, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру 19.05.2008 за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Дана постанова набрала законної сили. З огляду на вказане, Ялосовецька сільська рада Хорольського району Полтавської області заперечує проти користування земельною ділянкою та повідомляє про необхідність повернення земельної ділянки, загальною площею 20,91 га, ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області у належному стані (а.с.147, том 1).

Разом з тим, згідно з умовами договорів оренди землі від 15.12.2009, зареєстрованими 01.02.2010 Хорольським районним відділом Полтавської регіональної філії Центру ДЗК, орендодавець - Ялосовецька сільська рада передала орендареві ДП ДГ ім.9 Січня у строкове платне користування земельні ділянки кількістю 13 шт., з кадастровими номерами: :01:001:0113, :01:001:0111, :01:001:0112, :05:001:0007, :05:003:0002, :19:001:0001, :17:002:0001, :17:001:0001, :03:002:0001, :03:003:0001, :15:001:0002, :15:001:0004, :15:001:0003, загальною площею 143,9 га, ріллі, у строкове платне користування строком на 5 років з оплатою 1,5% від грошової оцінки землі.

У подальшому змінами до договорів орендна плата була збільшена до 3% від нормативної грошової оцінки землі.

14.01.2015 рішенням тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Про розгляд клопотання ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України поновлено у порядку ст.33 Закону України «Про оренду землі» договори оренди землі, укладені 01.02.2010 між Ялосовецькою сільською радою та ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га, ріллі. Дано місячний термін сільському голові ОСОБА_1 підписати додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі з подальшою реєстрацією даних угод (а.с.12, том 1).

На підставі рішення тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Ялосовецької сільської ради від 14.01.2015 та рішення дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання Ялосовецької сільської ради від 21.06.2017 Про розгляд клопотання ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України поновлено договори оренди землі, укладені 01.02.2010 між Ялосовецькою сільською радою та ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України, у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га, ріллі (а.с.12-14, том 1).

10.08.2017 між Ялосовецькою сільською радою (орендодавець) та ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України (орендар) укладено 13 договорів оренди землі з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення строком на 7 років з орендною платою 3% від грошової оцінки землі з реєстрацією права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Пунктом 18 договорів оренди землі від 10.08.2017 передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється згідно з рішенням 39 сесії шостого скликання від 14.01.2015 (а.с.16-117, том 1).

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Натомість апелянт зазначає, що суд першої інстанції формально навів доводи позивача ФГ «Карат», не встановлюючи фактичні обставини справи.

Колегія суддів вважає такі доводи апелянта безпідставними, виходячи з такого.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням положень статей 4, 42, 44, 46 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач не надав належних і допустимих доказів порушення його прав та інтересів рішенням Ялосовецької сільської ради від 21.06.2017 Про розгляд клопотання ДП ДГ ім.9 Січня Інституту свинарства і АПВ НААН України щодо поновлення договорів оренди землі, укладених 01.02.2010 між відповідачами у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га, а відтак не довів, що його права порушені цим рішенням та підлягають судовому захисту.

При цьому обставини щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору від 01.11.2007 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 20,91 га, ріллі (кадастровий номер:09:004:0003) досліджувались господарським судом у справі №917/1549/18.

Так, постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі 917/1549/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 16.03.2020, за позовом Фермерського господарства Карат до Ялосовецької сільської ради про визнання укладеною між Фермерським господарством Карат та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 20,91 га, ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, до договору оренди землі від 01.11.2007, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру 19.05.2008 за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у задоволенні позову ФГ "Карат" відмовлено.

Верховний Суд, залишаючи без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №917/1549/18, дійшов висновку про недосягнення між сторонами договору оренди землі згоди щодо нових істотних умов договору (строк і розмір орендної плати) та припинення в зв`язку з цим переважного права орендаря на укладення договору оренди землі згідно положень частини 4 ст.33 Закону України "Про оренду землі", оскільки ще до закінчення строку дії договору оренди позивач отримав від відповідача відмову про поновлення його дії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі №917/108/18 між тими ж сторонами, дійшов висновку, що строк дії спірного договору оренди землі від 01.11.2007 закінчився 19.05.2018.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2020 у справі №917/104/20, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021, за позовом Фермерського господарства "Карат" до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області за участю Полтавської обласної прокуратури про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, судом встановлено, що між сторонами у справі №917/104/20 тривала процедура поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Суд з урахуванням закінчення строку дії договору оренди 19.05.2018, дійшов висновку, що направлення 14.01.2020 позивачем відповідачу заяви про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007, суперечить положенням частини 6 статті 33 Закону України Про оренду землі.

Отже, обставини щодо законних прав та інтересів ФГ «Карат» щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 01.11.2007 були встановлені у вищезазначених судових рішеннях.

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які свідчать про порушення відповідачами (Ялосовецькою сільської радою Хорольського району Полтавської області та Державним підприємством "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України") прав і охоронюваних законом інтересів у результаті укладення 01.02.2020 між відповідачами 13-ти договорів оренди землі, загальною площею 143,9 га, ріллі, які мають іншу загальну площу та інші кадастрові номери, серед земельних ділянок, наданих в оренду другому відповідачу, відсутня земельна ділянка, загальною площею 20,91 га, ріллі, з кадастровим номером :09:004:0003, яка надавалась в оренду позивачу, а ФГ «Карат» не є стороною цих 13-ти договорів оренди землі, тому відсутні підстави для правового захисту його інтересів у межах даного спору, з огляду на заявлені позовні вимоги.

Доводи апелянта про те, що господарський суд вважає, що поновлення радою закінчених за строком дії договорів оренди землі, у кількості 13 шт., загальною площею 143,9 га ріллі, шляхом укладення нових з новими істотними умовами без проведення земельних торгів не порушує права інших сільгоспвиробників, потенційних орендаторів, таких як ФГ «Карат», є суб`єктивним твердженням позивача, оскільки саме таких висновків оскаржуване рішення не містить, натомість господарський суд дійшов висновку про те, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити, що його права порушені оскаржуваним рішенням та підлягають судовому захисту.

Отже, факт порушення відповідачами прав та охоронюваних законом інтересів позивача, які б могли бути підставою для задоволення позову позивачем не надано.

Окрім того, не наведено жодних обставин та не доведено доказами, яким чином недобросовісні дії відповідачів при укладенні у 2009 році та продовжені у 2017 році на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі» 13 договорів оренди земельних ділянок, загальною площею 143,9 га, вплинули на права ФГ «Карат» щодо орендованих другим відповідачем земельних ділянок та продовження раніше укладених договорів на підставі частини 2 ст.134 Земельного кодексу України.

Оскільки позивачем не доведено наявності порушення його прав, господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, також судом першої інстанції не порушено і норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

З урахуванням приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Карат залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №917/629/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.06.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна