ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14 червня 2021 року Справа №913/372/21

Провадження №19/913/372/21

Суддя Косенко Т.В., розглянувши заяву б/н від 02.06.2021 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Новоайдарської селищної ради (вул. Дружби, б.1, смт. Новоайдар, Новоайдарський район, Луганська область, 93500)

про визнання рішення Новоайдарської селищної ради 8 скликання 15 сесії №15/1-10 від 21.05.2021 «Про відмову в укладенні договорів оренди земельних ділянок на новий строк» незаконним та поновлення договорів оренди витребуваних земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Луганської області з позовом до Новоайдарської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Новоайдарської селищної ради 8 скликання 15 сесії №15/1-10 від 21.05.2021 «Про відмову в укладенні договорів оренди земельних ділянок на новий строк»; зобов`язання відповідача поновити використання не витребуваних спірних земельних ділянок, шляхом заключення додаткової угоди з визначенням строку до моменту отримання державних актів на право власності на земельні ділянки або визнання спадщини відумерлою та підвищення орендної плати до 8 % , а саме:

-земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 11,1300 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0030 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишнього Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області;

-земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 12,5900 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишнього Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області;

-земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 11,1100 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишнього Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області;

-земельної ділянки № НОМЕР_4 , площею 11,0100 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0029 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишнього Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем для здійснення господарської діяльності 06.05.2011 укладено договори оренди земельних ділянок з Новоайдарською райдержадміністрацією Луганської області. На початку 2020 року позивач звертався до Новоайдарської райдержадміністрації для продовження терміну дії договорів оренди землі, однак, так як повноваження райдержадміністрації щодо розпорядження земельними ділянками припинені, позивачу було повідомлено що необхідно звернутися до сільської ради, де розташовані земельні ділянки. Позивач звернувся до Побєдовської сільської ради з вирішенням вказаного питання. 06.05.2021 позивачем до Новоайдарської селищної ради подано заяви про продовження договорів оренди земельних ділянок. 28.05.2021 позивач отримав рішення Новоайдарської селищної ради №15/1-10 від 21.05.2021 «Про відмову в укладанні договорів оренди земельних ділянок на новий строк» та повідомленням №1035 від 27.05.2021 «Про виконання рішення селищної ради та підписання актів приймання-передачі земельних ділянок». Вважає зазначене рішення незаконним та таким що порушує його цивільні права та обов`язки, вимоги договорів оренди земельних ділянок та перешкоджає господарській діяльності.

Заявою про забезпечення позову б/н від 02.06.2021 позивач просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу, до вирішення питання по суті господарським судом, здійснювати будь-які дії з передачі земельних ділянок в оренду іншим особам:

-земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 11,1300 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0030 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишньої Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області;

-земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 12,5900 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишньої Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області;

-земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 11,1100 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишньої Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області;

-земельної ділянки № НОМЕР_4 , площею 11,0100 га ріллі, кадастровий номер :05:001:0029 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоайдарської селищної ради (колишньої Побєдовської сільської ради) Щастинського району Луганської області в оренду.

Заява обґрунтована тим, що Новоайдарська селищна рада рішенням №15/1-10 від 21.05.2021 «Про відмову в укладенні договорів оренди земельних ділянок на новий строк» та повідомленням №1035 від 27.05.2021 «Про виконання рішення селищної ради та підписання актів приймання-передачі земельних ділянок» порушила цивільні права та обов`язки позивача, вимоги договорів оренди земельних ділянок та перешкоджає господарській діяльності. Позивач зазначає, що спірні земельні ділянки знаходяться в його постійному користуванні, вони оброблені та засіяні озимою пшеницею.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості

Отже, враховуючи викладене, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що в заяві про забезпечення позову позивачем жодним чином не обґрунтовано наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову. Доводи, викладені позивачем у заяві, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не містить доказів того, що відповідачем здійснюються певні дії з передачі спірних земельних ділянок в оренду іншим особам.

Отже, подана позивачем заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться лише до припущень щодо можливого порушення відповідачем прав позивача та не містить документального обґрунтування та надання належних та допустимих доказів саме неможливості або істотного ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви б/н від 02.06.2021 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви б/н від 02.06.2021 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 14.06.2021 відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.В. Косенко