ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021р. Справа № 904/3768/21

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

До: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

Про: стягнення 175 316, 82 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (позивач) звернувся до господарського суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) про стягнення 175 316, 82 грн. штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини : при здійсненні ПАТ «Українська залізниця» перевезення вантажів на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК» зі станцій, зазначених в залізничних накладних, до станції призначення - Інгулець Придніпровської залізниці , відповідачем було допущено прострочення його доставки, що є порушенням ст. 41, 116 Статуту залізниць України. За порушення терміну доставки вантажів позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 175 316, 82 грн.

Окрім того , просив стягнути (з урахуванням заяви від 31.05.21р.) з відповідача 5 158, 71 грн - витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат позивач посилається на наступні документи: договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180316-МІХ/ІНГЗК/1 від 16.03.18р (укладений між АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» та позивачем), додаткові угоди до вищезазначеного договору, довіреність на ім`я адвоката Муходінова М.Л., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Муходінова М.Л. , акт приймання-передачі наданих послуг від 27.05.21р., розрахунок розміру винагороди від 27.05.21р., довідку адвокатського об`єднання від 24.10.19р., т.1, а.с. 239-245, 252-253, т.2, а.с.79-82).

ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи наступне: позивачем було неправильно визначено термін доставки та суму штрафу за залізничними накладними №№42606152, 42976944, оскільки не було враховано затримку вагонів по цим накладним для усунення технічних несправностей. Також зазначає, що позивачем при розрахунку терміну доставки не враховано акти про затримку вагонів (які зазначенні у таблиці №2, доданої до відзиву на позов, т.2., а.с.13), які складені на підходах до станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача (позивача) - не прийняття ним вагонів. На підтвердження цих обставин надано накази про затримку зазначених у таблиці №2 вагонів, акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів форми ГУ-23а. Окрім того, просив суд зменшити розмір нарахованого штрафу на 50%, посилаючись на скрутне фінансове становище, значний розмір штрафу та відсутність збитків у позивача. Також просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 477, 17 грн. (з яких 3000, 00 грн. витрати за участь у судових засіданнях), в той час як, справа слухається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін ) за наявними матеріалами; тобто, сума 3 000, 00 грн. є не обґрунтованою.

ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (позивач) у відповіді на відзив заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позов, стосовно неправильного визначення терміну доставки та суми штрафу за залізничними накладними №№42606152, 42976944, оскільки не було враховано часу затримку вагонів по цим накладним для усунення технічних несправностей (отже згідно з пунктом «в» статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна; доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем; тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу; в залізничних накладних №42606152, 42976944 на які посилається відповідач у відзиві на позов, відсутні жодні завірені підписом працівника станції і календарним штемпелем відмітки, що дають право залізниці на збільшення терміну доставку вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів) Тому, на переконання позивача заперечення відповідача в цій частині є безпідставними.

В той же час, позивач у відповіді на відзив погодився із запереченнями відповідача стосовно того, що під час розрахунку терміну доставки не було враховано акти про затримку вагонів (які зазначенні у таблиці №2 доданої до відзиву на позов, т.2., а.с.13); зазначив, що штраф за вказаними відповідачем вагонами повинен становити 29 592,69 грн. (як зазначено відповідачем у таблиці №2 до відзиву), а не 47 644, 02 грн. У зв`язку з чим позивач заявив про часткову відмову від позовних вимог в частини стягнення штрафу в розмірі 18 051, 33 грн. та просив провадження у справі в цій частині закрити та стягнути з відповідача штраф у розмірі 157 265, 49 грн.

Окрім того - позивач заперечував та зазначав, що відсутні підстави для зменшення розміру штрафу, про яке заявляє залізниця, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин неналежного виконання своїх зобов`язань, надані відповідачем документи на підтвердження скрутного фінансового становища стосуються періоду 2018-2019 та 1 кварталу 2020 і жодним чином не характеризують фінансовий стан відповідача на теперішній час.

ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) своїм право на надання заперечень на відповідь на відзив не скористалася.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021р. №104 продовжено період карантину до 30.04.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021р. №405 продовжено період карантину до 30.06.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом, не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 01.11.20 р. по 24.11.20 p. АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (позивач) здійснювалось перевезення порожніх власних вагонів.

Перевезення порожніх власних вагонів здійснювалось за залізничними накладними №№:40039547, 40039554, 40039562, 40039570, 40039588, 40039596, 40039604, 40039612, 40039620, 40090110, 40090128, 40141095, 40141137, 40141152, 40141277, 40219560, 40254922, 40303026, 40362329, 40362337, 40362667, 40389132, 40389140, 40389157, 40389165, 40389181, 40389199, 40389207, 40391823, 40391831, 40391880, 40391898, 40420036,40420044, 40420051, 40420069, 40420077, 40420085, 40420093, 40420101, 40420119, 40420127, 40420135, 40420143, 40420150, 40420168, 40420176, 40420184, 40507170, 40507196, 40507204, 40507220, 40507246, 40507253, 42397059, 42424218, 42606145, 42606152, 42606160, 42606178, 42606186, 42606194, 42606202, 42606210, 42606228, 42606236, 42606244, 42606251, 42606269, 42606277, 42844662, 42880682, 42880690, 42880708, 42885038, 42885046, 42885061, 42885087, 42885129, 42891614, 42891648, 42892927, 42916767, 42916791, 42916809, 42916841, 42916858, 42916882, 42916916, 42919266, 42922468, 42922476, 42922484, 42922492, 42922500, 42922526, 42922534, 42934760, 42935163, 42937276, 42937284, 42937292, 42937300, 42937326, 42938761, 42938779, 42938787, 42938795, 42938803, 42938811, 42938829, 42938837, 42950881, 42950907, 42957225, 42957233, 42957241, 42957258, 42958330, 42958348, 42973933, 42973982, 42976944, 42976951, 42976977, 42977272, 42977348, 42977462, 42977538, 42977579, 42977595, 42977603, 42977645, 42988543, 42988584, 42988592, 42988634, 42988667, 42988675, 42988733, 42990754, 42990804, 42995563, 42999730, 47402565, 47434485, 47434519, 47434535, 47434592, 47440342, 47440441, 47440458, 47472162, 47472170, 47472188, 47472196, 47536826, 47659594, 51317337, 51317360, 51317535, 51317584, 51319663, 51321867, 51404267, 51404275, 51404283, 51404796, 51404820, 51405983, 51410553, 51410850, 51414548, 51414555, 51414563, 51414571, 51414589, 51417061, 51417087, 51423754, 51423762, 51423770, 51424422, 51497444, 51522704, 51573673, 51608024, 51610756, 51612968, 51612984, 51612992, 51616324, 51616431, 51616449, 51616456, 51616464, 51616472, 51616480, 51616498, 51617298, 51617322, 51617355, 51617363, 51618585, 51618635, 51618643, 51618668, 51618825, 51640449 (т.1, а.с.16-238).

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, а також статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Приписами Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом передбачено, що у разі пред`явлення до залізниці претензій та позовів застосовуються ЕПД або їх паперові копії, які роздруковуються та засвідчуються в установленому законодавством порядку відповідними суб`єктами перевізного процесу, що отримали їх згідно з додатком до договору про організацію перевезень. Позивачем до позовної заяви додано належним чином засвідчені паперові копії електронних накладних.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу» і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

Статтею 22 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Згідно зі ст. 41 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана доставити вантаж за призначенням у встановлений строк. Терміни доставки вантажу, визначені пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, при перевищенні яких залізниця має сплатити штраф за прострочення в доставці.

Як вбачається з зазначених вище залізничних накладних, порожні власні вагони були доставлені відповідачем з порушенням встановлених строків, що є підставою для стягнення з нього штрафу за прострочення доставки.

Згідно зі ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку штраф за несвоєчасну доставку залізницею порожніх приватних вагонів на адресу ПРАТ «ІНГЗК» за зазначеними вище накладними склав 175 316, 82 грн. ( т.1, а.с.10-15).

У разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

За вимогами п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до приписів Правил технічної експлуатації залізниць України (далі ПТЕ) із змінами та доповненнями, рухомий склад, а також спеціальний самохідний рухомий склад має утримуватися в експлуатації у справному стані, що забезпечує безперебійну роботу, безпеку руху, охорону праці і своєчасно проходити планово-попереджувальні види ремонту і технічного обслуговування. Локомотиви і вагони, що належать іншим відомствам, підприємствам та організаціям і виходять на колії загальної мережі залізниць, мають відповідати вимогам цих Правил. Відповідно до приписів ПТЕ - на станціях формування і розформування, під час прямування - на станціях, передбачених графіком руху поїздів, кожний вагон поїзда має пройти технічне обслуговування, а в разі виявлення несправності відремонтований.

Відповідно до приписів Правил експлуатації власних вантажних вагонів, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства. При перебуванні власних вантажних вагонів на коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць. Для організації безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда. У разі відсутності договору про гарантоване обслуговування власних вантажних вагонів вагоноремонтне підприємство, у районі обслуговування якого відчеплено вагон, надсилає за місцезнаходженням власника (орендаря, оператора) запит про ремонт вагона.

Згідно п.1. ч.2, ст.46 ГПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до приписів ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що власник самостійно вирішує питання ремонту вагонів. Проте, суд не погоджується з контрозрахунком , наданим відповідачем за накладними №42606152 від 27.10.20р. Одеса-Порт - Інгулець (т.1.а.с.75) та №42976944 від 05.11.20р. Одеса-Порт - Інгулець (т.1, а.с.140) з посиланням на те, що позивачем неправильно визначено термін доставки і як наслідок , суму штрафу в загальному розмірі 1 576, 32 грн. по вагонам зазначеним в цих накладних, з посиланням на те, що в графі 20 вищезазначених накладних є відомості про затримку вищезазначених вагонів у зв`язку з виявленням та усуненням технічних несправностей (оскільки як встановлено судом при дослідженні цих накладних, в графі 20 відсутні жодні завірені підписом працівника станції і календарним штемпелем відмітки, що дають право залізниці на збільшення терміну доставку вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів; а отже заперечення відповідача в цій частині є безпідставними; а нарахований штраф по цим накладним в розмірі 1 576, 32 грн. є правомірним.

Дослідивши розрахунок позовних вимог, господарський суд вважає, що сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу (з урахуванням відмови позивача від позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 18 051, 33 грн.) у розмірі 157 265, 49 грн. нарахована правомірно.

За таких обставин справи з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в розмірі 157 265, 49 грн. штрафу. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі приписів п. 4 ч. 1 ст.231 ГКП України - у зв`язку з прийняттям заяви позивача про відмову від позовних вимог (стосовно стягнення штрафу в розмірі 18 051, 33 грн. по накладним, зазначених відповідачем у таблиці №2 доданої до відзиву на позов). Одночасно, суд не вбачає достатньо правових підстав для зменшення розміру штрафу на 50 % (оскільки це порушення носить формальний характер та розмір штрафу не залежить від того, чи були завдані стороні певні збитки, чи ні.).

Крім того, господарський суд зазначає, що доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, вимогу про розподіл яких викладено в прохальній частині позовної заяви (з урахуванням заяви від 31.05.21р.), позивачем на дату ухвалення рішення у справі не надано, у зв`язку із чим суд не надає оцінку обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу в сумі 5 158, 17 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 231, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Єжи Гедройця, 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; ) на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (50102, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Рудна, буд. 47; ): 157 265, 49 грн. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 2 358, 98 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог - закрити провадження у справі, судові витрати в цій частині покласти на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 18.06.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв