ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2257/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "СПЕЦАВТОМАТИКА" (ідентифікаційний код 25612046; юридична адреса: 61036, м. Харків, вул. Морозова, б. 3, кв. 24; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, буд. 16, офіс 17)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська,б.3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, б.4; ідентифікаційний код 39688675)

про стягнення 136 273 грн. 19 коп.

Без виклику представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство "СПЕЦАВТОМАТИКА" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2182/21 від 10.03.2021) про стягнення з відповідача - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" 133 649 грн. 59 коп., що складає 129 960 грн. 00 коп. - заборгованості, яка виникла за поставку, монтаж та налагодження товару відповідно до умов Договору від 13.10.2020 №12с/132/53-142-04-20-01284, 683 грн. 62 коп. - 3% річних та 3 005 грн. 97 коп. - інфляційних втрат.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх№ 16133/21 від 31.03.2021) на позовну заяву просить суд задовольнити позовні вимоги частково в частині основної суми боргу в розмірі 129 960 грн. 00 коп., також просить відмовити у стягнення процентів річних, інфляційних збитків та витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач у відповіді на відзив (вх.№18200/21 від 12.04.2021) просить: - врахувати при вирішенні справи №904/2257/21 викладені пояснення, доводи та аргументи позивача щодо наведених у відзиві відповідачем пояснень, доводів та аргументів; - позовні вимоги у справі №904/2257/21 задовольнити повністю; - судові витрати позивача, пов`язані із розглядом справи, у розмірі 12 770,00 грн., з яких 2 270,00 гри. - витрати на сплату судового збору, 10 500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача.

Позивач у письмовій заяві (вх№18202/21 від 12.04.2021) про збільшення позовних вимог збільшує позовні вимоги до 136 273 грн 19 коп., що складає 129 960 грн. 00 коп. - основного боргу, 1 046 грн. 80 коп. - 3% річних, 5 266 грн. 39 коп. - інфляційних втрат. Також просить стягнути судові витрати.

Позивач у клопотанні (вх..№26263/21 від 27.05.2021) про здійснення розгляду справи просить здійснити невідкладний розгляд справи №904/2257/21.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як вбачається, 13.10.2020 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю підприємство "СПЕЦАВТОМАТИКА", як постачальником, та відповідачем - відокремленим підрозділом "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", як покупцем, було укладено договір №12с/132/53-142-04-20-01284 (далі-договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в Договорі, Сторони підтверджують дату поставки Товару та здійснення монтажу та налагодження мережевої системи контролю управління доступом, зазначений у Специфікації (Додаток №1 до договору), що є невід 'ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити товар на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування (Мережева система контролю управління доступом) товару, код товару за ДК 021:2015 код 35120000-1 «Системи та пристрої нагляду та охорони» (мережева система контролю управління доступом). Кількість товару, який буде поставлено Покупцю визначено Специфікацією.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна (сума) договору становить 108 300 грн.,00 коп., крім того ПДВ - 21 660 грн.00 коп. Загальна сума Договору 129 960 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3.3. договору, розрахунок за Товар здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 банківських днів, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Товару, яким Сторони підтверджують дату поставки Товару та здійснення монтажу та налагодження мережевої системи контролю управління доступом, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в Договорі, згідно рахунку-фактури наданого Постачальником.

Згідно пункту 4.4. договору, разом з товаром Постачальник надає Покупцеві наступні оригінали товаросупровідних документів: видаткова накладна; акт приймання-передачі робіт; рахунок - фактура; комплект технічної документації на українській мові або російській мові; паспорт.

Відповідно до пункту 5.3. договору, зобов`язання Постачальника по поставці вважаються виконаними з дати підписання обома Сторонами та скріпленими печатками (за наявності) Акту приймання - передачі продукції.

У Специфікації (а.с.68), скріпленої підписами та печатками сторін, визначено найменування та вартість продукції: мережева система контролю управління доступом вартістю 129 960,00 грн. (з ПДВ).

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку відповідачу визначеного договором Товару, що підтверджується рахунком фактурою №1КА-2910 від 29.10.2020 (а.с.77), видатковою накладною №406 від 29.10.2020 (а.с.75), а відповідач прийняв Товар згідно Акту прийому-передачі товару від 29.10.2020 (а.с.76) без зауважень.

Відповідачем не заперечується факт поставки товару.

Таким чином, позивач свої зобов`язання щодо поставки Товару виконав у повному обсязі.

Відповідач, відповідно до п.3.3 договору повинен здійснити оплату за отриманий ним товар у строк по 04.01.2021 включно.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, строк оплати за поставлений відповідачу товар вважається таким, що настав.

Однак, відповідач, у встановлений строк договором оплату за отриманий ним товар не здійснив.

Матеріали справи не містять доказів оплати товару за видатковою накладною №406 від 29.10.2020 в сумі 129 960 грн. 00 коп.

Відтак, позовні вимоги в частині суми основного боргу у розмірі 129 960грн. 00коп. є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Наведеній нормі кореспондують положення статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи; копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами; обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством; вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, судом встановлено, що надана видаткова накладна складена між позивачем та відповідачем містить всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що підтверджують здійснення господарської операції по постачанню позивачем відповідачу товару.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх№18202/21 від 12.04.2021) про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань на суму 5 266 грн. 39 коп. за період з січня 2021 по березень 2021.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань судом встановлено, що він є арифметично вірним.

Також позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача річних у сумі 1 046 грн. 80 коп. за період з 05.01.2021 по 12.04.2021.

Розрахунок 3% річних є обґрунтованим та арифметично вірним.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 270 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Щодо витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги

Статтею 1 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи останнім надано наступні документи:

- договір № 0103/21-ПД від 01.03.2021 про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем, як клієнтом, та Адвокатським бюро «Костянтина Потапова «Легіт Юніон»;

- акт здачі - прийняття правничої допомоги від 09.03.2021 за складання та підписання виконавцем позовної заяви витрачено 4 години, вартість роботи становить - 6 000 грн.00 коп. (із розрахунку 1 500 грн. 00 коп. за 1 годину).

- детальний опис робіт від 09.03.2021;

- свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3334;

- ордер від 01.03.2021 №1034422;

- додаткова угода №1 від 31.01.2021 щодо вартості оплати гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги клієнту в розмірі 11 000 грн. 00 коп.;

- акт здачі - прийняття правничої допомоги від 07.04.2021, згідно якого вартість ознайомлення з матеріалами справи №904/2257/21 у Господарському суді Дніпропетровської області 1 500 грн. 00 коп. (витрачено 1 година).

- акт здачі - прийняття правничої допомоги від 12.04.2021, згідно якого вартість складання відповіді на відзив від 12.04.201 становить 3 000 грн. 00 коп., із розрахунку 1 500 грн. 00 коп. за 1 годину (витрачено 2 години);

- платіжне доручення № 2921 від 31.03.2021 на суму 1 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення № 2961 від 09.04.2021 на суму 3 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення № 27 від 01.03.2021 на суму 6 000 грн. 00 коп.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений в доданих до справи доказах, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (заявами по суті справи, іншими процесуальними діями).

Водночас, суд вважає, що вартість кожної складової послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Так, не відповідає принципу розумності й співмірності визначена адвокатом вартість таких послуг, як: - ознайомлення з матеріалами справи №904/2257/21 у Господарському суді Дніпропетровської області 1 500 грн. 00 коп.; - складання та підписання виконавцем позовної заяви, вартість роботи якої становить - 6 000 грн. 00 коп.

За таких обставин, щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та те, що справа слухалась за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп. є справедливою та співрозмірною.

Таким чином, суд розподіляє судові витрати на професійну допомогу таким чином, що з відповідача підлягає стягненню 8 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "СПЕЦАВТОМАТИКА" (ідентифікаційний код 25612046; юридична адреса: 61036, м. Харків, вул. Морозова, б. 3, кв. 24; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, буд. 16, офіс 17) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська,б.3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, б.4; ідентифікаційний код 39688675) про стягнення 136 273 грн. 19 коп. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська,б.3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, б.4; ідентифікаційний код 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "СПЕЦАВТОМАТИКА" (ідентифікаційний код 25612046; юридична адреса: 61036, м. Харків, вул. Морозова, б. 3, кв. 24; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, буд. 16, офіс 17) 129 960 (сто двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 1 046 (одна тисяча сорок шість) грн. 80 коп. - 3% річних, 5 266 ( п`ять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 39 коп. - інфляційних нарахувань, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору та 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"16 " червня 2021 року