ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" червня 2021 р. Справа №921/371/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б. Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників учасників процесу:

прокурор: не з"явився

сторони в судове засідання не з"явились

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" №108 від 15.03.2021 (Вх. № ЗАГС 01-05/962/21 від 17.03.2021)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.02.2021 (повний текст складено 22.02.2021)

у справі №921/371/20

за позовом заступника прокурора Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Західного офісу Державної аудиторської служби, м.Львів;

2. Тернопільської обласної ради, м.Тернопіль;

3. Управління охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації, м.Тернопіль

до відповідача 1: Комунального некомерційного підприємства "Микулинецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації" Тернопільської обласної ради, смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", м.Тернопіль

про визнання недійсним договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018 в частині зазначення ціни газу; визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі №921/371/20 позов задоволено.

ТОВ "Тернопільоблгаз" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі №921/371/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі №921/371/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Тернопільоблгаз" та призначено розгляд справи на 20.04.2021.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 25.05.2021 та 15.06.2021.

Тернопільською обласною прокуратурою надано пояснення №15-462вих.21 від 21.05.2021 (вх ЗАГС 01-04/3811/21 від 24.05.2021) з нормативним обгрунтуванням щодо зазначення у позові одним із відповідачів Комунального некомерційного підприємства "Микулинецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації" Тернопільської обласної ради".

Колегією суддів з`ясовано, що предметом позову у справі №921/371/20 є вимога прокурора до відповідачів про:

- визнання недійсним пункту 4.2 договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018, укладеного між відповідачами, в частині визначення ціни природного газу;

- визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.01.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу № 14/0-002 від 12.01.2018;

- стягнення з ТОВ "Тернопільоблгаз" на користь Комунального некомерційного підприємства "Микулинецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації" Тернопільської обласної ради сплачених згідно додаткової угоди №1 від 18.01.2018 коштів в сумі 17508,69грн (застосування наслідків недійсності правочину);

- визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 23.01.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу № 14/0-002 від 12.01.2018;

- стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачених згідно додаткової угоди №2 від 23.01.2018 коштів в сумі 19249,32грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №3 від 25.01.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №3 від 25.01.2018 шляхом стягнення з відповідача-2 коштів в сумі 15100,39грн на користь відповідача-1;

- визнання недійсною додаткової угоди №4 від 30.01.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- визнання недійсною додаткової угоди №5 від 19.02.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №5 від 19.02.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 82 110,51грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №6 від 25.04.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №6 від 25.04.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 10540,74грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №7 від 22.05.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №7 від 22.05.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 18106,77грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №8 від 18.06.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №8 від 18.06.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 52383,39грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №9 від 10.08.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №9 від 10.09.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 13219,06грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №10 від 11.09.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №10 від 11.09.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 30 096,54грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №11 від 13.09.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №11 від 13.09.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 8647,26грн;

- визнання недійсною додаткової угоди №12 від 12.10.2018 до договору про закупівлю та постачання природного газу №14/0-002 від 12.01.2018;

- застосування наслідків недійсності додаткової угоди №12 від 12.10.2018 - стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачені за цією додатковою угодою кошти в сумі 10498,05грн.

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор покликається на те, що вказані додаткові угоди укладені всупереч вимогам ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", дані правочини є нікчемними, а тому не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю. У зв`язку з цим, Перший заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури вважає, що при вирішенні даного спору до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ст.1212 ЦК України.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судом встановлено, що Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядається справа №927/491/19 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації до ТОВ "АС" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253 229,67грн (ухвала Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №927/491/19 розміщена в ЄДРСР). Предметом позову у вказаній справі є вимога заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, який звернувся в інтересах держави в особі відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації з позовом до ТОВ "АС", у якому просить визнати недійсними додаткові угоди від 05.09.2018 №2, від 17.09.2018 №3, від 25.09.2018 №4, від 16.10.2018 №5 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладені між сторонами, та стягнути з ТОВ "АС" 253 229,67грн надмірно сплачених позивачем грошових коштів.

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення додаткових угод збільшилась ціна природного газу для позивача; спірні додаткові угоди укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни природного газу упродовж вересня-жовтня 2018 року, чим порушено норми статей 3, 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та умови договору; оскільки позивач сплачував кошти за поставлений природний газ відповідно до цін, вказаних у спірних додаткових угодах, тобто за збільшеними цінами, надмірно сплачені позивачем кошти у сумі 253 229,67грн підлягають стягненню із відповідача.

Господарський суд Чернігівської області рішенням від 19.12.2019 позов задоволив. Рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю правових підстав для визнання спірних додаткових угод недійсними з посиланням на приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) як таких, що укладені з порушенням ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", з огляду на встановлені судом обставини реального коливання цін на товар на рівні значно нижчому, ніж погоджено сторонами у спірних додаткових угодах; внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів у розмірі 253 229,67грн..

Північний апеляційний господарський суд постановою від 03.09.2020 змінив мотивувальну частину рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019, виклавши її в редакції цієї постанови; резолютивну частину рішення залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у сторін не було підстав для збільшення ціни договору відповідно до п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки ТОВ "АС" направляючи листи-пропозиції щодо внесення змін до договору поставки газу від 02.08.2018 не надало доказів наявності коливання на ринку щодо товару "природний газ видобутий в Україні" у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору поставки. Відтак, усі зміни, внесені оспорюваними додатковими угодами, суперечать положенням статей 3, 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що має наслідком визнання їх недійсними в порядку статей 203, 215 ЦК України.

Не погодившись з судовими рішеннями попередніх інстанцій, ТОВ "АС" подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу, з посиланням на приписи ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень порушили положення ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру", статей 53, 226, 275, 278 ГПК України, при цьому не застосували п.2 ч.1ст.226 ГПК України та не врахували висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах, а саме: від 06.08.2019 у справі №910/6144/18, від 06.08.2019 у справі №912/2529/18, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 31.10.2018 у справі №910/6814/17, від 21.12.2018 у справі №922/901/17, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 23.09.2018 у справі №924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, 26.02.2019 у справі №920/284/18, від 03.04.2019 у справі №909/63/18, від 17.04.2019 у справі №916/641/18, від 31.07.2019 у справі №916/2914/18, від 06.08.2019 у справі №912/2529/18, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 17.08.2020 у справі №912/73/19 та у постанові Вищого господарського суду України від 22.06.2017 у справі №911/540/15.

Серед іншого ТОВ "АС" відзначало, що прокурор обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки визнання нікчемного правочину недійсним не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. При цьому суди попередніх інстанцій залишили даний факт поза увагою та відповідно не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17.

Також скаржник вказував, що господарські суди безпідставно застосували до спірних правовідносин положення ст.1212 ЦК України щодо застосування наслідків безпідставного збагачення у договірних відносинах, оскільки таке застосування не узгоджується з практикою застосування норми права у подібних правовідносинах, встановленою Верховним Судом у справах №912/895/18 та №927/491/19.

Верховний Суд ухвалою від 22.12.2020 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ"АС", а ухвалою від 19.02.2021 колегія суддів передала цю справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1ст.37 Закону України "Про публічні закупівлі"(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч.4ст.36 цього Закону.

Аналіз положень статей37,43 Закону України "Про публічні закупівлі", статей15,16,203,215 ЦК Українидає змогу дійти висновку, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Крім цього, здійснивши системний аналіз положень статей 11,1212 ЦК України, колегія суддів зазначила, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою виникнення у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, можливість застосовуватист.1212 ЦК Українивиникає тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Визнаючи недійсними спірні додаткові угоди та вказуючи на безпідставність перерахування коштів, суди мають досліджувати можливість при визнанні їх недійсними стягувати спірні кошти на підставі ст.1212 ЦК України, яка застосовується у випадку відсутності спеціальної норми.

Натомість, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі №913/166/19 (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності), якою скасовано постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 та залишено в силі рішення Господарського суду Луганської області від 25.06.2019, з урахуванням приписів частин 1 - 3, 5 та 6 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України викладено висновок про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо задоволення вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод від 20.02.2019 №1 та від 22.02.2019 №2 до договору від 05.02.2019 №19-476, як таких, що укладені всупереч вимогам п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі". Також, у цій постанові зазначено, що суд першої інстанції правомірно задоволив вимогу прокурора про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 12987,15грн. на підставі ст.1212 ЦК України.

Колегія суддів у справі №913/166/19 вважала за необхідне відступити від зазначених висновків колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності, у зв`язку з чим для формування єдиної правозастосовчої практики з наведених вище мотивів передала справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене та враховуючи, що правовідносини у даній справі №921/371/20 та у справі №927/491/19 є тотожними оскільки стосуються правочинів щодо постачання природного газу через збільшення ціни, що суперечить приписам Закону України "Про публічні закупівлі" та повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, що свідчить про їх подібність, а відтак, позиція по справі №927/491/19 може вплинути на результати розгляду даної справи №921/371/20 та безумовно сприятиме правовій визначеності у застосуванні норм Закону України "Про публічні закупівлі" та ст.1212 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верхового Суду.

За положеннями п.11 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи та єдності судової практики у спорах щодо застосування приписів Закону України "Про публічні закупівлі" та повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, оскільки результат розгляду даної справи пов`язаний із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за можливе зупинити апеляційне провадження у справі №921/371/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19, на підставі п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" №108 від 15.03.2021 (Вх. № ЗАГС 01-05/962/21 від 17.03.2021) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі №921/371/20 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити Західний апеляційний господарський суд про результати розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б..

Суддя Орищин Г.В.