ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 червня 2021 року Справа № 903/202/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюмотрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренопласт"

про стягнення 16969,82 грн.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Коритан Л. Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Дроботько О. В. - адвокат (ордер серія АА № 1073238 від 17.03.2021),

від відповідача: н/з,

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алюмотрейд" звернулися з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренопласт" про (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 12.05.2021) 16969,82 грн., з них: 5517,32 грн. 3 % річних та 11452,50 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 01/15-0916 від 01.09.2016 в частині повної оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 23.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.04.2021.

08.04.2021 відповідачем було подано до суду відзив на позов № від 26 07.04.2021. У відзиві відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки позивачем не подано належних і допустимих доказів укладення правочину між сторонами у письмовій формі; а розрахунок 3% річних та інфляційних не є бухгалтерським документом і не може бути належним доказом наявності боргу. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що позивач не звертався до нього з претензією щодо невиконання договору та не звертався із пропозицією внести зміни до договору, оскільки у договорі поставки вказаний номер банківського рахунку, який не відповідає міжнародному номеру (IBAN).

В судовому засіданні 14.04.2021 було оголошено перерву до 12.05.2021.

21.04.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив про погашення суми основного боргу відповідачем в розмірі 63844,93 грн. після відкриття провадження у даній справі. Позивач зазначає, що станом на день складання відзиву основна сума боргу повністю погашена. Просить суд стягнути із відповідача 3% річних в розмірі 5517,32 грн. та 11452,50 грн. інфляційних втрат.

12.05.2021 від позивача надійшла заява про відмову в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 65771,34 грн. та закриття провадження у справі в цій частині.

Враховуючи надходження заяви представника позивача про відмову від позову в частині стягнення 65771,34 грн. основного боргу, наявність повноважень представника позивача на відмову від позову, що підтверджується ордером серія АА№1073238 (а.с. 30), суд 12.05.2021 прийняв відмову від частини позову та закрив провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України (через відмову від позовних вимог).

В судовому засіданні 12.05.2021 суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.05.2021.

17.05.2021 від представника відповідача надійшли пояснення від 14.05.2021, в яких представник зазначає, що позивач, в односторонньому порядку не виконав вищенаведені умови договору поставки, письмово не повідомив відповідача про свій намір змінити умови договору поставки в частині зазначення нових реквізитів. Просить суд врахувати, що зобов`язання за договором поставки №01/15-0916 не було виконано в повному обсязі із-за вини позивача, котрий в односторонньому порядку змінив умови договору і тривалий час свідомо не повідомляв ТзОВ "Ренопласт" про односторонню зміну умов договору з метою отримати доходів, що є більшими порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань. Просять суд зменшити розмір 3 % річних та інфляційну складову заявлені ТзОВ "Алюмотрейд" в позовній заяві на 2/3 від заявлених сум.

19.05.2021 та 20.05.2021 від позивача надійшла заява про стягнення із відповідача на користь позивача 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

З метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи строки розгляду справи та завдання господарського судочинства, суд ухвалив на місці відкласти розгляд справи на 09.06.2021.

В судовому засіданні 09.06.2021 було оголошено перерву до 14.06.2021.

14.06.2021 представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату й час розгляду справи під розписку.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

01.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алюмотрейд» (далі- постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренопласт» (далі -покупець) укладено договір поставки №01/15-0916 від 01 вересня 2016 року (далі - Договір) (а.с.33-35).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити покупцю товари в асортименті та в строк згідно заявки (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Кількість, асортимент і ціна Товару узгоджується сторонами на підставі заявок і відображається у видаткових накладних, які оформлюються сторонами на кожну партію товару. Видаткові накладні, підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками сторін, додаються до даного Договору та є невід`ємною частиною (п. 1.2. Договору).

У відповідності до умов п.2.3., 2.4. Договору, оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Строк відстрочки оплати наданого під реалізацію товару становить 30 днів з моменту відвантаження товару. Загальна сума кредитної лінії покупця становить 300000 грн. Моментом посавки покупцеві товару, згідно умов даного Договору є дата передачі товару, зазначена у видатковій накладній, підписаній повноважними представниками обох сторін.

ТОВ «Алюмотрейд» на виконання умов договору було поставлено на адресу відповідача товар, що підтверджується видатковими накладними (а.с.36-52) на загальну вартість 251633,40 грн.

Відповідач на виконання взятих на себе зобов`язань згідно з договором частково сплатив позивачу вартість товару у розмірі 145446,02 грн.

Станом на 10.05.2018 у відповідача була наявна переплата у розмірі 15910, 20 грн., яка була врахована в оплату за видатковою накладною №802 від 10.05.2018.

Окрім того, 01.11.2019 між позивачем та відповідачем підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 55).

Відповідно до п.1 даного акту станом на 01.11.2019 грошове зобов`язання ТОВ «Алюмотрейд» перед ТОВ «Ренопласт» становило 26432,25 грн., а ТОВ «Ренопласт» перед ТОВ «Алюмотрейд» - 90277,18 грн. (п.2. Акту).

З урахуванням оплати відповідачем за товар у розмірі 145 446,02 грн., наявної переплати у розмірі 15910,20 грн. у попередньому періоді та зарахуванням зустрічних однорідних вимог у розмірі 26432, 25 грн., ТОВ «Ренопласт» частково виконав зобов`язання на суму 187788, 47 грн.

Станом на день подання позову заборгованість відповідача становила 63844,93 грн., яка була сплачена відповідачем у повному обсязі 14.04.2021 (після відкриття провадження у справі) (а.с. 91).

Щодо стягнення з відповідача 5517,32 грн. 3% річних, 11452,20 грн. втрат від інфляції, суд зазначає таке.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Судом встановлено, що позивачем допущено помилку, а саме: не враховано положення ст. 253 ЦК України та ч. 5 ст. 254 ЦК України, при розрахунку 3% річних, зокрема, не взято до уваги, що із врахуванням п. 2.4. Договору (строк відстрочки оплати товару на 30 днів) останні, тридцяті дні, в силу ст. 253 ЦК України, не включаються до періоду за який нараховуються 3 % річних. Також позивачем включено в період прострочення останні дні з тридцятиденного строку відстрочки оплати, які припадають на вихідні дні, що суперечить ст. 253 ЦК України.

Суд провів власний перерахунок 3% річних, із врахуванням ст. 253, ч. 5 ст. 254 ЦК України, за заявлений період прострочення оплати, а також перевірив методику та правильність інших періодів наведених в розрахунку позивача та вважає, що останні підставні в загальній сумі 5448,29 грн. - 3% річних та 11452,50 грн. - втрат від інфляції, а в решті частини стягнення 3% річних в сумі 69,03 грн. слід відмовити через безпідставність.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути 16900,79 грн., з них: 5448,29 грн. 3% річних та 11452,50 грн. інфляційних втрат, в частині стягнення 69,03 грн. 3% річних слід відмовити через безпідставність.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2260,77 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу представником позивача подано до суду копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1073238 від 17.03.2021, договору про надання професійної правничої допомоги № 2/03 від 02.03.2021, оригінал та копію акту виконаних робіт від 17.05.2021 на суму 12000 грн.

За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція викладена у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 № 925/1137/19.

За таких обставин, враховуючи що позовні вимоги були задоволені частково, беручи до уваги, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, подані позивачем докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом правничої допомоги на суму 12000 грн., і є співмірними із складністю справи, обсягом та часом роботи адвоката, не надання відповідачем доказів невідповідності заявлених позивачем до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, суд дійшов висновку, що судові витрати позивача, що складаються із витрат на правову допомогу адвоката в сумі 12000 грн. відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 11951,18 грн.

Щодо пояснень, в яких представник відповідача просить суд зменшити розмір 3% річних та інфляційних втрат на 2/3 від заявленої суми, суд зазначає таке.

У Постанові Великої Палати від 18.03.2020 по справі № 902/417/18 Верховний Суд зазначив, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

При цьому судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи позицію Великої Палати та обов`язок сторони довести належними й допустимими доказами обставини, які мають юридичне значення для оцінки інтересів боржника й кредитора, необхідність встановлення майнових інтересів сторін, що є важливим для розгляду клопотання про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, беручи до уваги, що відповідачем не подано жодних доказів в підтвердження поданого клопотання, заперечення позивача, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренопласт" (Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюмотрейд" (м. Київ, проспект Свободи,2, код 40672307) 16900,79 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот грн. 79 коп.), з них: 5448,29 грн. 3% річних та 11452,50 грн. інфляційних втрат, а також 2260,77 грн. (дві тисячі двісті шістдесят грн. 77 коп.) судового збору та 11951,18 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну грн. 18 коп.) витрат позивача на правову допомогу.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 69,03 грн. 3% річних -відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

22.06.2021

Суддя А. С. Вороняк