ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2021 р. Справа № 924/493/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом Державного підприємства "Хмельницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" м. Хмельницький

до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м. Хмельницький

про визнання недійсними рішення уповноваженої особи та визнання недійсним договору про закупівлю

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Державного підприємства "Хмельницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", в якій позивач просить суд визнати недійсним рішення уповноваженої особи "Хмельницьктеплокомуненерго" (протокол № 209 від 21.04.2021) щодо визначення учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт" переможцем спрощеної закупівлі за ідентифікатором UA-2021-03-3l-002085-b за предметом закупівлі: ДК 021:2015 - 50410000-2 Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів, про прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю та про оприлюднення повідомлення про намір укласти договір про закупівлю; визнати недійсним договір про закупівлю послуг № 360/21 від 11.05.2021, укладений між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт".

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями вказану позовну заяву передано для розгляду судді Смаровозу М.В.

Ухвалою суду від 21.05.2021 (суддя Смаровоз М.В.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09:20 год. 17 червня 2021 року.

До суду 18.06.2021 надійшла заява позивача про забезпечення позову від 16.06.2021, згідно з якою останній просить зупинити дію договору про закупівлю послуг №360/21 від 11.05.2021, укладеного між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт" до набрання рішенням суду по справі щодо визнання недійсним рішення уповноваженої особи та визнання недійсним договору про закупівлю законної сили.

Заявник вказує, що обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у наявності правової невизначеності правовідносин між сторонами, у відповідності з якою у позивача існує передбачене чинним законодавством право стати переможцем спрощеної закупівлі за ідентифікатором закупівлі UА-2021-03-31-002085-b. Проте, враховуючи те, що до моменту набрання рішенням по даному позову законної сили, договір може бути виконано сторонами, існує необхідність у забезпеченні позову. Звертає увагу, що у разі фактичного виконання сторонами зобов`язань за договором про закупівлю послуг між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт" № 360/21 від 11.05.2021, майбутнє рішення суду не матиме правового сенсу, оскільки у такому випадку вже не буде його необхідності. Таким чином, не буде можливості відновити правовий стан, який існував до порушення права позивача. Позивач зазначає, що фактичні обставини, з якими пов`язується застосування наведених заходів забезпечення позову полягають в тому, що за час розгляду справи, третьою особою - ТОВ "Рівнестандарт" послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів можуть бути повністю надані відповідачу - МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", тому, після набрання рішенням суду законної сили, у відповідача уже не буде потреби в цих послугах. Вказує, що надання послуг ТОВ "Рівнестандарт", яке не уповноважене на надання послуг з повірки лічильників електричної енергії та трансформаторів струму, які є частиною предмету закупівлі, та при забороні договором передавати свої права та обов`язки третій особі, є протиправним та призводить до порушень прав позивача у вигляді втрати прибутку, який він міг би отримати, ставши переможцем вказаної процедури закупівлі. З урахуванням наведеного, позивач зазначає, що застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову зробить неможливим ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.06.2021 заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Смаровозу М.В.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №42/21 від 18.06.2021, у зв`язку із перебуванням головуючого по справі судді Смаровоза М.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову по справі №924/493/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021, заяву про забезпечення позову передано для розгляду суді Субботіній Л.О.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує наступне.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6)зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Як вбачається із змісту позовної заяви , предметом позовних вимог у справі №924/493/21 є:

- визнання недійсним рішення уповноваженої особи "Хмельницьктеплокомуненерго" (протокол №209 від 21.04.2021) щодо визначення учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт" переможцем спрощеної закупівлі: Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів, про прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю та про оприлюднення Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю;

- визнання недійсним договору про закупівлю послуг №360/21 від 11.05.2021, укладеного між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" та ТОВ "Рівнестандарт".

Позивач, звертаючись із заявою про забезпечення позову просить зупинити дію договору про закупівлю послуг №360/21 від 11.05.2021, укладеного між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" та ТОВ "Рівнестандарт", до набрання рішенням суду по справі щодо визнання недійсним рішення уповноваженої особи та визнання недійсним договору про закупівлю законної сили.

Суд приймає до уваги, що з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.ст. 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Як вбачається із змісту поданої позивачем заяви про забезпечення позову, позивач не навів фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

Зокрема, позивач не довів зв`язку змісту порушеного права та інтересу зі способом та наслідками забезпечення позову, оскільки ймовірне задоволення позовних вимог не призведе до автоматичного та безумовного визнання позивача переможцем спірної закупівлі та визнання за ним права на здійснення надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 15.01.2020 у справі №910/14150/19).

Поряд з цим, оскаржуваний Державним підприємством "Хмельницький науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" у цій справі договір наразі є чинним, а зобов`язання за цим договором є правомірними та мають виконуватись сторонами відповідно до умов цього договору. Умовами договору передбачена відповідальність за невиконання зобов`язань за договором.

Статтею 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що правомірність правочину презюмується.

Закріплена зазначеною статтею ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Суд звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки такі обмеження господарюючого суб`єкта можуть призвести до незворотних наслідків.

Також суд зазначає, що заявник зобов`язаний у заяві про забезпечення позову вказати один із заходів (або декілька заходів) забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності згідно з п. 4 ч.1 ст. 139 ГПК України.

Заявлені позивачем заходи щодо зупинення дії договору про закупівлю послуг № 360/21 від 11.05.2021 відсутні у переліку заходів, передбачених ст. 137 ГПК України.

При цьому звертається увага, що хоча перелік заходів забезпечення позову визначений ст.137 ГПК України і не є вичерпним, що логічно випливає зі змісту п. 10 ч.1 ст. 137, якою передбачено можливість застосування судами й інших заходів забезпечення позову, однак застосування таких заходів повинно відповідати декільком умовам:

- по-перше, захист або поновлення права порушених чи оспорюваних прав та інтересів не може бути забезпечений заходами зазначеними п.п. 1-9 ч.1 ст. 137 ГПК України;

- по-друге, запропоновані заходи забезпечення повинні відповідати критерію забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 15.11.2019 у справі № 910/5755/19.

Зважаючи на вказане, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову із застосуванням заходів на підставі п. 10 ч.1 ст. 137 ГПК України, позивач повинен був додатково обґрунтувати, чому заходи забезпечення позову, передбачені п.п. 1-9, не можуть забезпечити захист або поновлення права порушених чи оспорюваних прав та інтересів, а також чому саме обраний спосіб захисту буде ефективним у даному конкретному випадку.

Проте подана позивачем заява не містить таких обґрунтувань.

З огляду на викладене, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників, доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі невжиття заявлених заходів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Хмельницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" від 16.06.2021 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 22.06.2021 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, 7);

3 - відповідачу (29009, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5).

Всім надіслати рекомендованим листом з повідомленням.