УХВАЛА

17 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/1977/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, С. В. Бакуліна, О. М. Баранець

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1 :

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021

у складі колегії суддів: Л. В. Поліщук - головуючий, Л. О. Будішевська, С. В. Таран

на рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2020

суддя: Н. В. Рога

на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021

у складі колегії суддів: Л. В. Поліщук - головуючий, Л. О. Будішевська, С. В. Таран

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021

у складі колегії суддів: Л. В. Поліщук - головуючий, Л. О. Будішевська, С. В. Таран

на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021

та касаційну скаргу ОСОБА_2

на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021

у складі колегії суддів: Л. В. Поліщук - головуючий, Л. О. Будішевська, С. В. Таран

за позовом ОСОБА_1

до

1. Кредитної спілки «Промислово - фінансова спілка»;

2. Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_4 ;

4. ОСОБА_5 ;

5. ОСОБА_6

про визнання неправомочними установчих зборів, визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування запису про проведення державної реєстрації

за участю представників учасників:

позивача: не з`явилися

відповідача-1: не з`явилися

відповідача-2: не з`явилися

третьої особи-1: не з`явилися

третьої особи-2: не з`явилися

третьої особи-3: не з`явилися

третьої особи-4: не з`явилися

третьої особи-5: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» (далі - КС «Промислово-фінансова спілка», Спілка, відповідач-1) про визнання установчих зборів засновників Спілки від 17.11.2003 неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003 та скасування державної реєстрації Спілки шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №0001961 від 14.10.2004.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.11.2020 у справі №916/1977/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 23.11.2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 6 255,68 грн. У решті - відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 залишено без змін рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2020 у справі №916/1977/20.

Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 916/1977/20 частково задоволено заяву ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи Південно-західним апеляційним господарським судом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 4 472,18 грн, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом справи, з яких: 4 200,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, 138,18 грн - витрати на поштові відправлення, 112,00 грн - витрати на проїзд у транспорті, 22,00 грн - витрати на поштове відправлення копії заяви щодо витрат у зв`язку з розглядом справи.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат у сумі 259,00 грн, понесених на послуги Інтернет - телефонії, послуги ксерокопіювання та друк печатних текстів - відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 916/1977/20 скасовано додаткове рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2020 у справі №916/1977/20 та прийнято нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 6 255,68 грн. У решті - відмовлено.

Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 916/1977/20 частково задоволено заяву ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 886,50 грн, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом додаткового рішення місцевого господарського суду, з яких: 1 800,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, 24,00 грн - витрати на поштове відправлення відзиву з додатками, 40,00 грн - витрати на проїзд у транспорті, 22,50 грн - витрати на поштове відправлення ОСОБА_1 копії заяви щодо витрат у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2020.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат у сумі 1 800,00 грн на професійну правничу допомогу та 2,00 грн, понесених за проїзд у транспорті - відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2020 у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Крім того, ОСОБА_1 звернулася з касаційними скаргами, в яких просила скасувати додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 916/1977/20 в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування судових витрат у розмірі 1 800,00 грн на професійну правничу допомогу та 2,00 грн, понесених за проїзд у транспорті та постановити нове рішення, яким вимоги в цій частині задовольнити.

Верховним Судом відкрито касаційні провадження у справі №916/1977/20 за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

10 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову в порядку ст. 307 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у зазначеній заяві просить Верховний Суд постановити ухвалу про прийняття відмови від позову в повному обсязі, визнати нечинними судові рішення судів попередніх інстанцій у справі та закрити провадження у справі № 916/1977/20, у зв`язку з відмовою від позову.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України їй зрозумілі.

Зазначена заява про відмову від позову підписана особисто ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 307 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав касаційну скаргу.

Відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 916/1977/20 визнано обов`язковою явку в судове засідання ОСОБА_1 або її уповноваженого представника для підтвердження волевиявлення та надання пояснень щодо поданої заяви.

26 березня 2021 року ОСОБА_1 до Верховного Суду подано нотаріально посвідчену заяву, в якій позивач просить, у зв`язку з відмовою від позову, постановити ухвалу про прийняття відмови від позову у справі № 916/1977/20 в повному обсязі та визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, провадження у справі №916/1977/20 закрити.

Крім того, позивач просить розглянути касаційну скаргу на судові рішення та подану 10.03.2021 заяву про відмову від позову за її відсутності.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно з ч. 2 ст. 307 Господарського процесуального кодексу України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 Господарського процесуального кодексу України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Статтею 232 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовими рішеннями є:

1) ухвали;

2) рішення;

3) постанови;

4) судові накази.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

З огляду на положення вищезазначених статей, Верховний Суд дійшов висновку, що законодавець не передбачив визнання нечинними всіх процесуальних ухвал у справі в разі закриття судом провадження у справі у зв`язку з відмовою позивачем від позову.

Враховуючи, що відмова від позову є формою реалізації передбаченого ст. 14 Господарського процесуального кодексу України принципу диспозитивності господарського судочинства та не суперечить інтересам позивача, Суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову, визнання нечинними рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2020, постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та додаткових постанов Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021, від 22.02.2021, які є похідними від первісних судових рішень та є їх невід`ємними складовими, і закриття провадження у справі № 916/1977/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Верховним Судом не вирішується питання про повернення судового збору з бюджету, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги, з огляду на те, що останній звільнений від сплати судового збору.

Крім того, Законом України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення, розмір ставки судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на додаткове рішення зазначеним Законом не визначено.

Частинами 3, 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України).

Сукупний аналіз норм ч. ч. 5, 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що зазначеними частинами статті встановлено право відповідача, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, у разі закриття провадження у справі з підстав відмови позивача від позову.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до п. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З огляду на прийняття Верховним Судом відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, заяви ОСОБА_2 щодо витрат, понесених ним у зв`язку з розглядом касаційних скарг ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2020, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 та розглядом касаційної скарги ОСОБА_2 на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 залишаються без розгляду.

Разом з тим, ОСОБА_2 , на підставі ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи (по всіх інстанціях), з дотриманням ОСОБА_2 вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та мотивуванням необґрунтованих дій позивача.

Керуючись ст.ст. 130, 191, 231, 234, 235, 307, 308 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у справі №916/1977/20 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2020, додаткове рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2020, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №916/1977/20 визнати нечинними.

Провадження у справі №916/1977/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя С. В. Бакуліна

Суддя О. М. Баранець