РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2021Справа № 905/198/20

За позовом Національного банку України, м.Київ

до 1) Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія

2) Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м.Київ

третя особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень, м.Київ

про скасування арешту нерухомого майна

в межах справи №910/628/20

За заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,10, ідентифікаційний номер 23494714)

до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур,5/17, ідентифікаційний номер 13980201)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

секретар судового засідання Смігунов В.В.

Представники: згідно протоколу судового засідання від 19.04.2021

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/628/20 за заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.06.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур,5/17, ідентифікаційний номер 13980201). Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,10, ідентифікаційний номер 23494714) до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур,5/17, ідентифікаційний номер 13980201) в розмірі202070056,90 грн. Введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур,5/17, ідентифікаційний номер 13980201). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур,5/17, ідентифікаційний номер 13980201) за номером 64633 від 05.03.2020р. Призначено розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур,5/17, ідентифікаційний номер 13980201) арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 54 від 08.02.2013).

Національний банк України, м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія та відповідача 2, Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м.Київ, про скасування арешту нерухомого майна, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз", м.Київ, а саме:

- комплекс, загальною площею 583,5 кв.м, що складається з: Вагова, Б, 23,6кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.,; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м., Вбиральня, 3; Огорожа 1; Залізнична дорога 2; Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47;

- виробничі будівлі, що складаються з: Контора, А-1, 142,0 кв.м.; прохідна, Б-1, 11,1 кв.м; Вольєр для собак, В-1, 26,8кв.м; склад №6, Г-1, 996,8 кв.м; склад №5 , Д-1, 999,8кв.м.; вбиральня, Д; зерносклад №4, Е-1, 1039,1 кв.м.; мехмайстерні - 1, 121,6 кв.м.; склад №3, Ж-1, 989,7 кв.м.; склад №9, 3-1, 1082,6 кв.м.; зерносклад №1; архів, 1-1, 924,7кв.м.; зерносклад №2, К-1, 1061,6кв.м.; навіс, Л-1, 867,9 кв.м.; склад №7; кімната прийому їжі, М-1, 1224,6 кв.м.; будівля млина, М1-4, 363,3 кв.м.; склад №8, Н-1, 1203,4кв.м.; бокс автомобільний, 0-1, 135,4 кв.м.; душеві, котельня П-1; Р-1, 118,9 кв.м.; вбиральня, Т; приймально-очисний відділ, Х-1, 29,9 кв.м.; приймальна вежа складу №1-2, Ц-3, 165,2 кв.м.; трансформаторний кіоск, Ч; норійна вишка складу №8, Ш-3, 27,5 кв.м.; крупоцех, 3; будівля вагової, Ю-1, 27,4 кв.м.; зерносушильний комплекс, Я-2; Я1, 73,6 кв.м.; огорожа, 1-6; залізнична колія, 7; навіс для залізничних вагів, 8; пожежне водоймище, 9, 75 м.куб.; огорожа ПММ, 10; постамент ГУАР-30, 11; замощення, 12; гараж на 1 машину, У-1, 20,0кв.м.; електроцех, С; С-1, 60,1 кв.м.; трансформаторна будка, Ф-1, 48,1 кв.м., які знаходяться за адресою: Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Свердлова, будинок 1;

- комплекс нерухомого майна, що складається з цеху дозбирання інв. №1, А-2, загальною площею 1134,2 кв.м., матеріально-технічний склад інв. №2, К, загальною площею 1361,0 кв.м., прохідна інв. №137, О, загальною площею 11,9 кв.м., гараж інв. №139, Л, загальною площею 49,4 кв.м., склад для зберігання цементу інв. №143, В, загальною площею 214,9 кв.м., прибудова для утримання сільгоспмашин інв. №144, Г, загальною площею 79,2кв.м., що розташовані за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, місто Вільнянськ, вулиця Елеваторна, будинок 4б; нежитлового приміщення, літ. Б, загальною площею 120,6 кв.м, що розташоване за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, місто Вільнянськ, вулиця Елеваторна, будинок 4б, приміщення 1; побутове приміщення, літ. Б-2, загальною площею 10,8 кв.м., що розташоване за адресою: Запорізька область, Вільнянський район , місто Вільнянськ , вулиця Елеваторна, будинок 4 б ; накладеного Департаментом державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень в рамках виконавчих проваджень.

В обґрунтування позовних вимог Національний банк України, м.Київ посилається на порушення його прав як іпотекодержателя внаслідок накладення Департаментом державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України арешту на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці згідно іпотечного договору №1848 від 10.06.20/14, в межах виконавчих проваджень №55583162 та №49881496 з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м.Київ на користь Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.02.2020р. відкрито провадження у справі №905/198/20, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень, м.Київ та призначено підготовче судове засідання на 04.03.2020 року о 12:00 год.

02.03.2020р. на електронну адресу суду від відповідача 1 Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія надійшов відзив на позовну заяву.

03.03.2020р. на електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 04.03.2020р. відкладено підготовче засідання на 07.04.2020р., задоволено клопотання відповідача 1 Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

10.03.2020р. до суду від відповідача 1 Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія надійшов відзив на позовну заяву.

26.03.2020р. від відповідача 1 Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія надійшло клопотання про передачу за підсудністю матеріалів справи №905/198/20 до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/628/20 про банкрутство ПрАТ "Компанія Райз".

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.05.2020 матеріали справи №905/198/20 за позовом Національного банку України, м.Київ до відповідача 1, Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія та відповідача 2, Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м.Київ про скасування арешту нерухомого майна, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз", м.Київ, передати господарському суду м.Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/628/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м.Київ, для розгляду спору по суті в межах цієї справи..

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020, справу №905/198/20 передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 прийнято справу №905/198/20 за позовом Національного банку України, м.Київ до відповідача 1, Nibulon S.A., Ньовшатель, Швейцарія та відповідача 2, Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м.Київ за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень, м. Київ про скасування арешту нерухомого майна, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз", м.Київ до розгляду в межах справи №910/628/20; підготовче засідання призначено на 02.12.2020.

30.11.2020 до Господарського суду міста Києва від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просили відмовити в задоволенні позову.

02.12.2020 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/198/20, що розглядається в межах справи №910/628/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"; призначено справу №905/198/20, що розглядається в межах справи №910/628/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" до розгляду по суті на 01.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 відкладено розгляд справи на 05.04.2021.

В судовому засіданні 05.04.2021 оголошено перерву на 19.04.2021.

16.04.2021 до Господарського суду міста Києва від Nibulon S.A. надійшов виступ на судових дебатах.

В судове засідання 19.04.2021 представник позивача з`явився, надав пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Nibulon S.A. з`явився, надав пояснення по суті спору, заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представники відповідача 2 та третьої особи в судове засідання 19.04.2021 не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується підписом уповноваженого представник а в розписці про оголошення перерви.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач 2 та третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та про можливість розглянути дану справу по суті за відсутності представників відповідача 2 та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

В судовому засіданні 19.04.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача 1, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2014 між позивачем, Національним банком України, (банк) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (позичальник) укладено кредитний договір №12/09/6 з додатковими угодами до нього від 01.12.2014, 23.12.2014, 26.02.2015.

10.06.2014 між Національним банком України, (іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством «Компанія «Райз», (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчук В.В., зареєстрований в реєстрі за №1848, відповідно до п. 1 якого забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №12/09/6 від 04.06.2014, укладеного між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», та будь-яких додаткових правочинів (договорів, угод до нього, додатків, змін та доповнень до нього), які можуть бути укладені після укладення цього договору (у тому числі щодо продовження строку користування кредитними коштами, збільшення суми кредиту, процентів за користування тощо) з: повернення кредиту в сумах та строками повернення, що обумовлені кредитним договором; сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором.

Предметом іпотеки за умовами п.5.1 іпотечного договору є - нерухоме майно, яке належить іпотекодавцю на праві власності, а саме:

- комплекс, загальною площею 583,5 кв.м, що складається з: Вагова, Б, 23,6кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.,; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м., Вбиральня, 3; Огорожа 1; Залізнична дорога 2; Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області Чернявським В.В. за реєстровим №3132;

- виробничі будівлі, що складаються з: Контора, А-1, 142,0 кв.м.; прохідна, Б-1, 11,1 кв.м; Вольєр для собак, В-1, 26,8кв.м; склад №6, Г-1, 996,8 кв.м; склад №5 , Д-1, 999,8кв.м.; вбиральня, Д'; зерносклад №4, Е-1, 1039,1 кв.м.; мехмайстерні -Е'- 1, 121,6 кв.м.; склад №3, Ж-1, 989,7 кв.м.; склад №9, 3-1, 1082,6 кв.м.; зерносклад №1; архів, I-1, 924,7кв.м.; зерносклад №2, К-1, 1061,6кв.м.; навіс, Л-1, 867,9 кв.м.; склад №7; кімната прийому їжі, М-1, 1224,6 кв.м.; будівля млина, М'-4, 363,3 кв.м.; склад №8, Н-1, 1203,4кв.м.; бокс автомобільний, 0-1, 135,4 кв.м.; душеві, котельня П-1; Р-1, 118,9 кв.м.; вбиральня, Т; приймально-очисний відділ, Х-1, 29,9 кв.м.; приймальна вежа складу №1-2, Ц-3, 165,2 кв.м.; трансформаторний кіоск, Ч; норійна вишка складу №8, Ш-3, 27,5 кв.м.; крупоцех, Э; будівля вагової, Ю-1, 27,4 кв.м.; зерносушильний комплекс, Я-2; Я', 73,6 кв.м.; огорожа, 1-6; залізнична колія, 7; навіс для залізничних вагів, 8; пожежне водоймище, 9, 75 м.куб.; огорожа ПММ, 10; постамент ГУАР-30, 11; замощення, 12; гараж на 1 машину, У-1, 20,0кв.м.; електроцех, С; С'-1, 60,1 кв.м.; трансформаторна будка, Ф-1, 48,1 кв.м., які знаходяться за адресою: Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Свердлова, будинок 1; що належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романовським Б.П. за реєстровим №5381;

- комплекс нерухомого майна, що складається з:

цеху дозбирання інв. №1, А-2, загальною площею 1134,2 кв.м., матеріально-технічний склад інв. №2, К, загальною площею 1361,0 кв.м., прохідна інв. №137, О, загальною площею 11,9 кв.м., гараж інв. №139, Л, загальною площею 49,4 кв.м., склад для зберігання цементу інв. №143, В, загальною площею 214,9 кв.м., прибудова для утримання сільгоспмашин інв. №144, Г, загальною площею 79,2кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, місто Вільнянськ, вулиця Елеваторна, будинок 4б; що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності серії САЕ №170356 від 10.05.2011, виданого виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Вільнянського району Запорізької області;

нежитлового приміщення літ.Б, загальною площею 120,6 кв.м., яке розташоване за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Елеваторна, буд.4б, приміщення 1, що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності серії САЕ №170354 від 10.05.2011, виданого виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Вільнянського району Запорізької області;

побутового приміщення літ. Б-2, загальною площею 10,8 кв.м., яке розташоване за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Елеваторна, буд.4б, що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності серії САЕ №170355 від 10.05.2011, виданого виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Вільнянського району Запорізької області;

За взаємною згодою сторін загальна вартість предмету іпотеки складає 243266200,00 гривень (пункт 5.1.3 договору).

Згідно п. 7 договору на весь строк дії договору предмет іпотеки залишається у володінні і користуванні іпотекодавця.

Обтяження предмету іпотеки за даним договором було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2014, що підтверджується інформаційною довідкою № 112285270 від 31.01.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Постановою про арешт майна боржника (Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз») Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП№ 49881496 від 09.03.2017 (в якому боржником є ПАТ «Компанія «Райз», стягувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дікманн Сідс Україна") накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ «Компанія Райз», зареєстровано відповідне обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.03.2017 за №19392973.

22.01.2018 старший державний виконавець Мін`юсту Сіренко С. В. на підставі виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва від 28.12.2017 відкрив виконавче провадження № 55583162 (в якому боржником є ПАТ «Компанія «Райз», стягувачем - компанія «Nibulon S. A.»).

Постановою про арешт майна боржника Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.01.2018 №55583162 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ «Компанія Райз», 23.01.2018 зареєстровано відповідне обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №24498221.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.01.2018 об`єднано виконавчі провадження №49881496, №55583162 у зведене виконавче провадження №55597446.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Національного банку України із запитом від 26.01.2018 №55583162/20.1-4/23 в якому просив терміново надати інформацію щодо моменту виникнення у Національного банку України права іпотеки на нерухоме майно ПАТ «Компанія «Райз»; розміру заборгованості ПАТ «Компанія «Райз» іпотекодержателю - Національний банк Ураїни; дійсності права іпотеки Національного банку України щодо майна ПАТ «Компанія «Райз»; надання письмової згоди Національного банку України на звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ «Компанія «Райз»; переліку майна ПАТ «Компанія «Райз» яке перебуває в іпотеці у Національного банку України.

Національним банком України надано відповідь на запит державного виконавця від 05.02.2018 №12-0007/7061 в якій вказав про свою незгоду та заперечення проти звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності іпотекодавцю (ПАТ «Компанія «Райз») та перебуває в забезпеченні Національного банку України.

Предметом розгляду у даній справі є звільнення з-під арешту майна, що знаходиться в іпотеці, накладеного в межах виконавчих проваджень №49881496, №55583162.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частинами 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 56 Закону України «про виконавче провадження» Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

На виконання вказаної норми 09.03.2017 (ВП №49881496) та 22.01.2018 (ВП №55583162) старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на все майно ПАТ «Компанія «Райз» в межах суми стягнення, що визначена виконавчими документами, крім того Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.01.2018 об`єднано виконавчі провадження №49881496, №55583162 у зведене виконавче провадження №55597446.

Відповідно до частини 1 та 3 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Так, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Національного банку України із запитом від 26.01.2018 №55583162/20.1-4/23, в якому просив терміново надати інформацію щодо моменту виникнення у Національного банку України права іпотеки на нерухоме майно ПАТ «Компанія «Райз»; розміру заборгованості ПАТ «Компанія «Райз» іпотекодержателю - Національний банк Ураїни; дійсності права іпотеки Національного банку України щодо майна ПАТ «Компанія «Райз»; надання письмової згоди Національного банку України на звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ «Компанія «Райз»; переліку майна ПАТ «Компанія «Райз» яке перебуває в іпотеці у Національного банку України.

Національним банком України надано відповідь на запит державного виконавця від 05.02.2018 №12-0007/7061, в якій вказав про свою незгоду та заперечення проти звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності іпотекодавцю (ПАТ «Компанія «Райз») та перебуває в забезпеченні Національного банку України, у зв`язку з чим останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

Статтею 572 ЦК України встановлю переважне право заставодержателя на отримання коштів з боржника за рахунок заставленого майна перед іншими кредиторами цього боржника.

Згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Частиною 5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зазначив, що Постановою старшого державного виконавця Відділу Сіренка С.В. від 16.01.2020 виконавче провадження ВП №60984821 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/11008/17 від 13.12.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно ПАТ «Компанія «Райз» на користь Національного банку України приєднано до зведеного виконавчого провадження №55597446, яке веде ВПВР ДДВС МЮУ. В рамках примусового виконання ЗВП №.10.2018 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме нерухомого майна боржника по вул. Гоголя 136 у м. Токмак, Запорізької області, по вул. Елеваторній 4б у м. Вільнянськ, Запорізької області. Постановою старшого державного виконавця Відділу Сіренка С.В. від 10.12.2019 виконавче провадження №60377284 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/10395/17 від 04.10.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно ПАТ «Компанія «Райз» на користь Національного банку України приєднано до зведеного виконавчого провадження №55597446, яке веде ВПВР ДДВС МЮУ. В рамках примусового виконання ЗВП №.10.2018 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме нерухомого майна боржника по вул. Свердлова. 1 у м. Слов`янськ, Донецької області. Постановою старшого державного виконавця Відділу Магди С.Г. від 24.09.2020 відкрито виконавче провадження ВП №63117082 про примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/10877/17 від 28.08.2020 про звернення стягнення на нерухоме майно ПАТ «Компанія «Райз» на користь Національного банку України. Постановою старшого державного виконавця Відділу Магди С.Г. про арешт майна боржника від 24.09.2020 (ВП №63117082) накладено арешт на нерухоме майно ПАТ «Компанія «Райз» за адресою: Запорізька обл., м. Токмак, вул. Куйбишева, 47.

Таким чином, на момент звернення до суду (27.01.2020) Національний банк України є одним із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні №55597446 (до якого входять виконавчі провадження №49881496 та 55583162).

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 зазначеного Кодексу).

Отже, у розумінні наведених положень правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом відкриття провадження у справах здійснює захист осіб, права та охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують з положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти Украни" від 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Таким чином, враховуючи той факт, Національний банк України є одним із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні №55597446, звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ПАТ «Компанія «Райз», опис та арешт майна, його реалізація здійснюється в рамках зведеного виконавчого провадження №55597446, до складу якого входять виконавчі провадження №№ 60984821 та 60377284, відкриті на момент звернення до суду та на користь стягувача, Національного банку України, а тому арешт, накладений на нерухоме майно постановами Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчих провадженнях №49881496 та №55583162 (які також входять до зведеного виконавчого провадження №55597446) - забезпечує виконання виконавчих документів, виданих на підставі судових рішень, в тому числі, ухвалених на користь позивача.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним та з огляду на викладене не призведе до реального поновлення прав позивача, у зв`язку з чим дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, суд зазначає, хоча суд і відмовляє в задоволенні позовних вимог в поному обсязі, проте звертає увагу щодо належних відповідачів у справі, з огляду на наступне.

Так, предметом розгляду в даній справі, є в тому числі, накладення арешту у виконавчому провадженні №49881496, стягувачем за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дікманн Сідс Україна».

При розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності (стаття 20 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Аналогічний правовий висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладений у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 916/3108/17.

Таким чином, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Такі справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, позивачем не визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Дікманн Сідс Україна» як співвідповідача при подачі позову, а також не заявлено клопотання про залучення такої особи як співвідповідачем в даній справі, а тому визначення Nibulon S.A стягувача за двома виконавчими провадженнями №49881496 та №55583162 є безпідставним та необгрунтованим.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ліквідатора Національного банку України до Nibulon S.A., та Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень, про скасування арешту нерухомого майна, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз", що розглядається в межах справи №910/628/20, відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.06.2021.

Суддя А.В. Яковенко