РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021Справа № 910/19081/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І. при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів"

про стягнення 57 715,83 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Бойчун Н.Д.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ТОВ "Єристівський ГЗК", позивач) до Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (далі - ДП "Укрметртестстандарт", відповідач) про стягнення збитків у сумі 57 715, 83 грн., спричинених порушенням договору про надання послуг № 410-П 256/19 від 14.01.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору щодо повірки газоаналізаторів (засобів вимірювальної техніки - ЗВТ), який фактично є договором зберігання, та не повернув позивачу зазначені ЗВТ, що спричинило ТОВ "Єристівський ГЗК" матеріальну шкоду в розмірі вартості втрачених засобів вимірювальної техніки на суму 57 715, 83 грн. У позові ТОВ "Єристівський ГЗК", посилаючись на ст. 224, 225 ГК України, просить стягнути з відповідача збитки у сумі 57 715,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам судового процесу надані строки та можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, у встановлений законом строк надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, вказав про їх необґрунтованість та недоведеність факту порушення договору відповідачем, який послуги з повірки ЗВТ надав належним чином. Також зазначив, що ДП "Укрметртестстандарт" є неналежним відповідачем у справі, оскільки після надання послуг ЗВТ були передані на відправку перевізнику - ТОВ "Нова пошта" та під час пересилання останнім були втрачені, у той час, як за умовами договору ризики щодо втрати ЗВТ несе позивач. Просив відмовити у задоволенні позову.

Також учасники справи надали інші заяви по суті позову, у яких наполягали на своїй позиції та подали клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідач заперечував проти прийняття судом відповіді ТОВ "Єристівський ГЗК" на відзив з огляду на пропуск процесуального строку, передбаченого законом. Проте, суд, розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку, дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За змістом ч. 4 ст. 166 ГПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дослідивши обґрунтування ТОВ "Єристівський ГЗК" щодо причин пропуску строку та врахувавши продовження строків введення карантину в Україні, особливості порядку діяльності товариства в період карантину (за особливим графіком), суд визнав поважними причини пропуску строку для подачі відповіді на відзив, поновив позивачу процесуальний строк та прийняв відповідь ТОВ "Єристівський ГЗК" на відзив до розгляду.

З тих же мотивів (про поважність причин пропуску) суд виходив при поновленні процесуального строку за клопотанням відповідача на подачу ДП "Укрметртестстандарт" заперечень до відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 р. розгляд справи, за ініціативою суду, було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання, призначене на 07.06.2021 р. для розгляду справи по суті, представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Установлено, що 14.01.2019 р. між ТОВ "Єристівський ГЗК" (замовник) та ДП "Укрметртестстандарт" (виконавець) був укладений договір про надання послуг № 410- П 256/19 (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з технічного випробування й аналізування (метрологічні послуги) код згідно ДК 016-2010 - 71.20.1, а замовник зобов`язується прийняти і сплатити вищезазначені послуги (п. 1.1).

Згідно з п. 2.1-2.3 договору послуги замовнику за цим договором надаються поетапно. Номенклатура та обсяг послуг за кожним етапом визначаються замовником відповідно до листа-заявки та фактично наданих засобів вимірювальної техніки (ЗВТ). Місце надання послуг: випробувальна база виконавця (м. Київ. вул. Метрологічна, 4).

Відповідно до п. 3.1 договору (з урахуванням змін, внесених до пункту 3.1 в редакції додаткової угоди № 2 від 12.09.2019р.) вартість цього договору разом з ПДВ становить 105 600, 00 грн. Розрахунки проводяться шляхом повної попередньої оплати за надані послуги відповідно до заявленого обсягу протягом 10-ти банківських днів з дати виставлення виконавцем рахунку-фактури (п. 4.1).

Строк надання послуг з повірки (калібрування) ЗВТ - 15 робочих днів з дати надання партії ЗВТ та необхідних документів на повірку (калібрування) за винятком ЗВТ, тривалість повірки яких згідно з методикою перевищує цей термін та за умови здійснення попередньої оплати згідно п. 4.1 договору. Замовник передає ЗВТ виконавцю шляхом підписання уповноваженими представниками сторін двостороннього акту прийняття - передачі (п. 5.1).

Виконавець зобов`язується у визначений цим договором строк для надання послуг передати замовникові результати наданих послуг, всю документацію отриману від замовника для надання послуг, що оформлюються підписанням обома сторонами відповідного акта приймання-передачі послуг (п. 5.7.1).

Відповідно до п. 5.7.2 - 5.7.5 договору замовник після отримання від виконавця результатів послуг протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання акта приймання-передачі послуг за цим договором, підписує і направляє виконавцеві зазначений акт або мотивовану відмову в прийманні наданих послуг з переліком необхідних дороблень. В разі ненадання такої мотивованої відмови послуги вважаються виконаними. Датою виконання зобов`язань виконавцем за цим договором є дата підписання замовником акта приймання-передачі послуг.

Строк дії даного договору (з урахуванням змін, внесених до пункту 11.1 в редакції додаткової угоди № 3 від 27.12.2019р.) - до 31.12.2020 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать, що на виконання укладеного сторонами договору позивач 09.06.2020 р. здійснив попередню оплату послуг на підставі рахунку відповідача № 121502 від 05.06.2020 р. на суму 3 447, 60 грн. та 12.06.2020 р. передав відповідачу для здійснення технічного випробування й аналізування два засоби вимірювальної техніки: газоаналізатор Drager X-am 5000 № ARJL 0116 та газоаналізатор ЗОНД-1 - 57 № 58, що підтверджується експрес-накладною "Нова пошта" від 12.06.2020р. № 6765, копія якої наявна в матеріалах справи. Факт отримання відповідачем вищезазначених ЗВТ для надання метрологічних послуг сторонами не заперечується.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Єристівський ГЗК" вказує, що обумовлені договором послуги відповідачем не були виконані, також в порушення п. 5.2 та п. 5.4 договору відповідач не надав на підписання позивачу відповідний акт прийняття-передачі та не повернув документи на передані йому ЗВТ. У подальшому на вимогу позивача від 18.09.2020 р. ДП "Укрметртестстандарт" повернуло замовнику кошти попередньої оплати в сумі 3 447, 60 грн. На думку ТОВ "Єристівський ГЗК", відповідач повинен, на підставі ст. 224 ГК України, відшкодувати йому збитки за втрачені ЗВТ, що стало наслідком порушення виконавцем господарського зобов`язання.

Перевіряючи такі доводи позивача та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 22 ЦК України під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом зазначеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Отже, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою також є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

У той же час, матеріали справи свідчать, що виконавець - ДП "Укрметртестстандарт", зі свого боку, в обумовлені договором строки надало позивачу послуги з повірки засобів вимірювальної техніки в повному обсязі, про що 24.06.2020 р. було проінформовано представника ТОВ "Єристівський ГЗК" Чирву Романа Михайловича за телефоном НОМЕР_1 , чого не заперечив позивач.

25.06.2020 р. вищезазначеним представником ТОВ "Єристівський ГЗК" на адресу ДП "Укрметртестстандарт" було викликано кур`єра ТОВ "Нова пошта" для перевезення повірених ЗВТ. Про передачу ЗВТ кур`єру ТОВ "Нова пошта" свідчить наявна у справі копія службового чеку від 25.06.2020 р. про відправку посилки із зазначенням номера накладної № 0796. До посилки також було вкладено акт приймання-передачі наданих послуг (два примірники).

Разом з тим, встановлено, що ТОВ "Нова пошта" втратило зазначений вантаж, що підтверджується її відповіддю № 10207 від 13.11.2020 р., отриманою відповідачем на його запити № 03-18/198 від 28.09.2020 р. та № 03-18/234 від 20.10.2020 р., що містяться в матеріалах справи.

У подальшому, зважаючи на те, що ТОВ "Єристівський ГЗК" з вини перевізника не отримало належні йому ЗВТ та документи, що свідчать про надання послуг з повірки цих засобів, та у зв`язку з чим позивач не мав можливості одержати та використовувати результати наданих послуг з повірки, ДП "Укрметртестстандарт" повернуло грошові кошти в розмірі вартості повірки ЗВТ (3447, 60 грн) на рахунок ТОВ "Єристівський ГЗК", що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням № 3454 від 27.10.2020 р.

Водночас, суд приймає до уваги, що відповідно до положень статті 74 ГПК України саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

З іншого боку, відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

У контексті викладеного судом встановлено, що відповідно до п. 6.1.3 договору надання послуг № 410-П 259/19 від 14.01.2019 р., у випадку надання послуг на випробувальній базі виконавця замовник зобов`язується самостійно доставляти партії ЗВТ на базу виконавця та забирати ЗВТ від виконавця не пізніше 10 днів після надання послуг.

Тобто, ризики щодо втрати ЗВТ несе позивач. При цьому у спірних відносинах замовником послуг ТОВ "Нова пошта" з перевезення ЗВТ, належних ТОВ "Єристівський ГЗК", виступив не ДП "Укрметртестстандарт", а сам позивач чи уповноважена ним особа - Чирва Роман Михайлович.

Поштово-логістичні оператори надають послуги поштового зв`язку відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про поштовий зв`язок» та публічного договору про надання послуг з організації перевезень відправлень ТОВ "Нова пошта", інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператор несе перед клієнтом матеріальну відповідальність за повну втрату (пошкодження) вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі.

Згідно з ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Так само відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення багажу, вантажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, на підставі викладеного та з урахуванням встановлених обставин у справі суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та вірогідними доказами наявність вини відповідача у спричиненні ТОВ "Єристівський ГЗК" збитків, а також наявність інших складових цивільного порушення - протиправної поведінки (дій) відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою з боку ДП "Укрметртестстандарт" та збитками, а тому відсутні підстави для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення шкоди.

Усі інші доводи та докази позивача, надані ним під час розгляду справи, суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду про відсутність підстав для стягнення збитків з ДП "Укрметртестстандарт", та суперечать встановленим обставинам у справі. Так само суд відхиляє посилання позивача на ст. 949 ЦК України, оскільки договір зберігання сторонами не укладався та відповідач не є зберігачем ЗВТ у розумінні ст. 936, 937 ЦК України.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ "Єристівський ГЗК" задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, заявлених ТОВ "Єристівський ГЗК" у вигляді судового збору на суму 2 102, 00 грн. та витрат за надану професійну правничу допомогу на суму 7000,00 грн., суд зазначає, що вони покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Щодо розподілу судових витрат, заявлених відповідачем, у вигляді витрат на професійну правову допомогу у сумі 12000 грн. суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 12000,00 грн. відповідач надав: свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, видане Бойчун Н.Д., ордер на представництво інтересів відповідача в суді по даній справі серії КВ №851424 адвокатом Бойчун Н.Д., договір про надання правової (правничої) допомоги № 03-16/1695 від 07.12.2020 р., укладений ДП "Укрметртестстандарт" з адвокатом Бойчун Н.Д., у якому сторони домовились, що гонорар адвоката становить 12000,00 грн.; платіжне доручення № 4056 від 08.12.2020 р. про оплату послуг на правничу допомогу у сумі 12000 грн.

Суд, дослідивши надані відповідачем докази, вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Проте, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, та враховуючи клопотання позивача про зменшення таких витрат, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат, понесених ДП "Укрметртестстандарт" на професійну правничу допомогу, у сумі 7000,00 грн. та покласти їх на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський ГЗК" до Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" про стягнення 57 715,83 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський ГЗК" (39802, Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 15, ідентифікаційний код 35713283) на користь Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, 4, ідентифікаційний код 02568182) судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 7 червня 2021 року.

Повний текст рішення складений 15 червня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.