РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

07.06.2021Справа № 910/17909/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРПАТИ"
до Головного центру капітального будівництва Державної прикордонної служби України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Адміністрація Державної прикордонної служби України
про зобов`язання укласти додаткову угоду
Суддя О.В. Гумега
секретар судового засідання
Пасічнюк С.В.
Представники:
від позивача Онищенко Т.О., Іорданов К.І.,
від відповідача Кучер О.О.,
від третьої особи Бєляєв В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРПАТИ" (далі - позивач, ТОВ "БК "КАРПАТИ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України (далі - відповідач, 1ОВКБ) про зобов`язання 1ОВКБ укласти з ТОВ "БК "КАРПАТИ" додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 у запропонованій позивачем редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони не досягли згоди щодо всіх умов додаткової угоди про внесення змін у пункт 5.2 Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40, у зв`язку з чим позивач вважає за необхідне врегулювати даний спір у судовому порядку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРПАТИ" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.
23.12.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення експертизи, відповідно до якого позивач просив суд призначити судову комплексну будівельно-технічну та експертизу менеджменту.
26.12.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, в якості додатків до якого додано копії додаткових угод до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 та докази направлення копії цього клопотання з додатками учасникам справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17909/19, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 03.02.2020 о 10:00 год. та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Адміністрацію Державної прикордонної служби України.
09.01.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. Відповідно до наведеної заяви позивач повідомив, що у позовній заяві, зокрема, в частині запропонованої ТОВ "БК "КАРПАТИ" редакції додаткової угоди до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40, заявлена вимога про зобов`язання відповідача укласти з позивачем відповідну додаткову угоду. Проте, у запропонованій позивачем редакції додаткової угоди (п. 3 прохальної частини позовної заяви) внаслідок технічної помилки містяться зазначення різних договорів - Договору № 31-07/7 від 14.02.2007 про спільну діяльність у будівництві, Договору від 24.02.2007 № 312-07/40, тоді як за змістом позовної заяви підставою поданого позову визначено Договір про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007.
09.01.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
22.01.2020 через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшли пояснення, відповідно до яких третя особа позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.
22.01.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та пояснення по суті клопотання про призначення експертизи. Відповідно до відзиву, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У підготовче засідання, призначене на 03.02.2020, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
У підготовчому засіданні, призначеному на 03.02.2020, суд розпочав вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Суд у підготовчому засіданні 03.02.2020 прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог. Розгляд справи буде здійснюватись з урахуванням наведеної заяви.
У підготовчому засіданні 03.02.2020 здійснювався розгляд клопотання позивача про призначення експертизи від 23.12.2019.
Враховуючи обставини даної справи, з метою прийняття обґрунтованого рішення у справі, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі експертизи.
У підготовчому засіданні 03.02.2020 суд запропонував усім учасникам справи надати питання, які, на їх думку, необхідно поставити на вирішення експерта, а також запропонував учасникам справи надати суду всі докази на підтвердження вимог і заперечень сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 17.02.2020 о 11:40 год.
12.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення експертизи (уточнене).
14.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли уточнення до клопотання про призначення експертизи.
17.02.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли заперечення по суті клопотання про призначення експертизи.
У підготовче засідання, призначене на 17.02.2020, представники сторін з`явились.
Представник відповідача у підготовчому засіданні 17.02.2020 подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
Представник третьої особи у підготовчому засіданні 17.02.2020 подав аргументацію щодо представництва органів держаної влади в судах після 01 січня 2020.
Представники позивача у підготовчому засіданні 17.02.2020 вказали, що підтримують клопотання про призначення експертизи, викладене в поданих 14.02.2020 через відділ діловодства суду уточненнях до клопотання про призначення експертизи.
Представники відповідача та третьої особи щодо призначення у справі експертизи заперечували.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 призначено у справі № 910/17909/19 комплексну будівельно-технічну експертизу та експертизу менеджменту, проведення експертизи менеджменту доручено Відокремленому структурному підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" та зупинено провадження у справі № 910/17909/19 на час проведення експертизи.
Супровідним листом Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 матеріали справи № 910/17909/19 направлено до Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" для проведення комплексної будівельно-технічної експертизи та експертизи менеджменту у справі № 910/17909/19.
Листом Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 № 01-1628/20 суддя Гумега О.В. звернулась до Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" з проханням повернути матеріали справи № 910/17909/19 до Господарського суду міста Києва у зв`язку з надходженням 02.03.2020 апеляційної скарги 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України від 28.02.2020 № 721-774 на ухвалу суду від 17.02.2020 № 910/17909/19.
21.04.2020 матеріали справи № 910/17909/19 повернуто до Господарського суду міста Києва.
27.04.2020 матеріали справи № 910/17909/19 скеровано до Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу суду від 17.02.2020 № 910/17909/19.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 № 910/17909/19 постановлено апеляційну скаргу 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 у справі № 910/17909/19 залишити без змін та матеріали справи № 910/17909/19 повернути Господарському суду міста Києва.
04.06.2020 матеріали справи № 910/17909/19 повернуто до Господарського суду міста Києва.
Супровідним листом Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 матеріали справи № 910/17909/19 направлено до Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" для проведення комплексної будівельно-технічної експертизи та експертизи менеджменту у справі № 910/17909/19.
07.09.2020 від Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" надійшов лист з проханням щодо визначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості експертів, яким можливо доручити проведення експертиз у даній справі.
Листом Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 № 01-1628/20 суддя Гумега О.В. звернулась до Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" з проханням повернути матеріали справи № 910/17909/19 до суду у зв`язку з необхідності вирішення питання щодо визначення особи експерта, якому можливо доручити проведення комплексної будівельно-технічної експертизи та експертизи менеджменту, призначених ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 № 910/17909/19.
28.09.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання.
06.10.2020 надійшов лист Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" разом з матеріалами справи № 910/17909/19.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 поновлено провадження у справі № 910/17909/19 та призначено підготовче засідання на 09.11.2020 о 10:40 год.
У підготовче засідання, призначене на 09.11.2020, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
У підготовчому засіданні, призначеному на 09.11.2020, суд продовжив вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 постановлено доручити проведення експертизи менеджменту, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020, судовому експерту Армаш Надії Олексіївні, доручити проведення будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020, судовому експерту Ігнатькову Вадиму Миколайовичу, ухвалу та матеріали справи № 910/17909/19, що надаються для дослідження, надіслати Відокремленому структурному підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень", провадження у справі № 910/17909/19 зупинити на час проведення експертизи.
24.12.2020 через відділ діловодства суду надійшов лист Відокремленого структурного підрозділу Державного підприємства "Інформаційні судові системи" "Центр судової експертизи та експертних досліджень" разом з Висновком № 007-ІВМ/20 комплексної будівельно-технічної експертизи та експертизи менеджменту від 17.12.2020 (далі Висновок експертизи) та матеріалами справи № 910/17909/19.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 поновлено провадження у справі №910/17909/19, призначено підготовче засідання на 25.01.2021 о 10:40 год.
15.01.2021 через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшли пояснення третьої особи по суті спору з урахуванням Висновку експертизи. Згідно наведених пояснень третя особа просила суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, оскільки при здійсненні розрахунків за Договором сторонами застосовано опосередковану вартість спорудження житла, правильність та законність таких дій сторін підтверджується і Висновком експертизи з питання 4, у якому зазначено, що враховуючи висновки експерта в галузі будівництва та вимоги чинного законодавства, що застосоване до даних правовідносин за аналогією закону, слід констатувати доцільність проведення остаточних розрахунків між 1 ОВКБ та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» за договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла, а не з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла або фактичної вартості будівництва квадратного метра житла.
22.01.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення по суті спору з урахуванням Висновку експертизи, зокрема, по питанню 4 констатується доцільність проведення остаточних розрахунків між позивачем та відповідачем з урахуванням опосередкованої вартості спорудження, а не з урахуванням фактичної вартості будівництва квадратного метра житла. Згідно наведених пояснень відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Підготовче засідання, призначене на 25.01.2021, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. на лікарняному.
10.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли пояснення щодо Висновку експертизи, відповідно до яких позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначив, що Висновком експертизи було констатовано, що наразі в Договорі про спільну діяльності передбачено застосування при здійсненні розрахунків опосередкованої вартості будівництва щодо достроково переданих квартир. Позивач вважає, що Висновком експертизи було підтверджено доцільність застосування опосередкованої вартості при здійсненні розрахунків за договором спільної діяльності, що по суті підтверджує доцільність застосування саме фактичної вартості будівництва (безпосередніх витрат на будівництво), а не ринкової, як стверджує відповідач.
З 16.01.2021 по 22.02.2021 суддя Гумега О.В. перебувала на лікарняному.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 призначено підготовче засідання у справі на 10.03.2021.
У підготовче засідання, призначене на 10.03.2021, з`явилися представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи.
У підготовчому засіданні 10.03.2021 судом визначено вірну назву відповідача Головний центр капітального будівництва Державної прикордонної служби України.
Протокольною ухвалою суду у підготовчому засіданні 10.03.2021 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів у позивача, зобов`язано позивача надати до суду інформацію та докази того, чи укладено додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 про продовження строку дії договору і чи надано згоду загальними зборами ТОВ "БК "КАРПАТИ" на вчинення правочину.
У підготовчому засідання 10.03.2021 суд долучив до матеріалів справи пояснення по суті спору з урахуванням Висновку № 007-ІВМ/20 комплексної будівельно-технічної експертизи та експертизи менеджменту від 17.12.2020, подані представниками позивача, відповідача та третьої особи 10.02.2021, 22.01.2021 та 15.01.2021 відповідно.
У підготовчому засіданні 10.03.2021 суд долучив до матеріалів справи докази надіслання пояснень третьої особи по суті спору іншим учасникам справи.
У підготовчому засіданні 10.03.2021 суд оголосив перерву до 22.03.2021 о 12:00 год.
У підготовче засідання, призначене на 22.03.2021, з`явилися представники позивача, представник відповідача та представник третьої особи.
У підготовчому засіданні, призначеному на 22.03.2021 суд прийняв до розгляду клопотання представника позивача про долучення доказів, які суд витребував протокольною ухвалою суду від 10.03.2021.
У підготовчому засіданні, призначеному на 22.03.2021 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва 22.03.2021 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.04.2021 о 10:20 год.
19.04.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких зазначено про конфлікт положень запропонованої до укладення додаткової угоди із положеннями Договору про спільну діяльність у будівництві №312-07/40 від 24.12.2007, а також зазначено, що внесення змін до істотних умов Договору в частині строків здійснення розподілу результатів спільної діяльності після введення всього комплексу в експлуатацію та перерахунок частки кожної із сторін з урахуванням фактичної вартості будівництва квадратного метра житла (квартири) фактично спотворює умови Договору, оскільки нівелює умови пункту 5.1 Договору та створює підстави для розірвання Договору на підставі статті 654 Цивільного кодексу України (істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору).
У судове засідання, призначене на 26.04.2021, з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про дату час і місце цього засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
У судовому засіданні 26.04.2021 суд оголосив перерву до 24.05.2021 о 11:20 год.
29.04.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли пояснення щодо правових підстав для передачі справи за виключною підсудністю.
У судове засідання, призначене на 24.05.2021, з`явилися представники позивача та відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про дату час і місце цього засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
У судовому засідання 24.05.2021 суд долучив до матеріалів справи пояснення щодо правових підстав для передачі справи за виключною підсудністю, подані 29.04.2021 через відділ діловодства суду.
У судовому засідання 24.05.2021 представник позивача підтримав наведені пояснення, вказав, що судом вже досліджено і вирішено питання підсудності даної справи, зазначив про відсутність підстав для передачі справи за виключною підсудністю та застосування правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.
У судовому засідання 24.05.2021 представник відповідача надав усні пояснення щодо правових підстав для передачі справи за виключною підсудністю.
Заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "БК "КАРПАТИ" до Головного центру капітального будівництва Державної прикордонної служби України про зобов`язання останнього укласти з ТОВ "БК "КАРПАТИ" додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 у запропонованій позивачем редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви, підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.
У судовому засідання 24.05.2021 суд продовжив розгляд справи по суті.
У судовому засідання 24.05.2021 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання даного спору.
Представник позивача залишив розгляд клопотання відповідача на розсуд суду.
У судовому засіданні 24.05.2021 суд оголосив перерву до 07.06.2021 о 10:40 год.
У судове засідання, призначене на 07.06.2021, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
У судовому засіданні 07.06.2021 судом з`ясовувавлось питання щодо можливості укладення мирової угоди.
Представник відповідача повідомив суд, що укладання мирової угоди не є можливим.
У судовому засіданні 07.06.2021 судом здійснювався розгляд справи по суті.
Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
При розгляді справи по суті в судовому засіданні 07.06.2021 судом заслухано вступне слово представників позивача, відповідача та третьої особи.
Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача та третьої особи просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
У судовому засіданні 07.06.2021 судом здійснювалось з`ясуванння обставин справи та дослідження наявних в матеріалах справи доказів, після чого суд перейшов до судових дебатів, в яких представники позивача, відповідача та третьої особи виступили з промовою (заключним словом).
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.06.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.
З`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2007 між Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРПАТИ" (далі сторона-2, позивач; при спільному найменуванні сторін сторони, учасники) укладено Договір № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві (далі Договір або Договір № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007).
Сторону-1 Договору в подальшрму замінено з Департаменту забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби на 1 окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби, найменування останнього змінено на Головний центр капітального будівництва Державної прикордонної служби України (далі - сторона-1, відповідач).
Відповідно до п. 2.1 Договору його предметом є спільна діяльність сторін з метою досягнення соціального ефекту: будівництва на земельній ділянці об`єкту (багатофункціонального комплексу житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, остаточна площа якого визначається згідно з проектно-кошторисною документацією), у тому числі житла для військовослужбовців та членів їх сімей, та подальшого розподілу результатів спільної діяльності відповідно до умов Договору.
У розділі 1 Договору сторони визначили:
- спільна діяльність діяльність сторін для досягнення певної мети: будівництва об`єкту, у тому числі житла для військовослужбовців та членів їх сімей з об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, будівництво яких заплановано сторонами на земельній ділянці військової частини №2144, загальною площею 5,0 га, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8, яка передбачає розподіл результатів та ризиків цієї діяльності і регулюється цим Договором та нормативно-правовими актами України;
- земельна ділянка - земельна ділянка загальною площею 5,0 га військової частини №2144, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8, яка на момент укладення цього Договору надана у постійне користування сторони-1 в межах згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, що є невід`ємною частиною Договору;
- об`єкт (результат спільної діяльності) це багатофункціонального комплекс житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, остаточна площа якого визначається згідно з проектно-кошторисною документацією, який запланований сторонами до будівництва на земельній ділянці;
- вклади це фінансові, майнові ресурси у вигляді нерухомого та рухомого майна, майнових прав (у тому числі право користування та забудови земельної ділянки), цінних паперів, майнових зобов`язань (грошових та зобов`язань, що випливають з укладених угод), прав інтелектуальної власності, матеріальних, виробничих ресурсів, професійних та інших знань, навичок та вмінь, а також використання ділової репутаціїї та ділових зв`язків сторін, які передаються учасниками у спільну діяльність для будівництва об`єкта.
Пунктом 2.1 Договору встановлено, що спільна діяльність здійснюється без об`єднання вкладів учасників.
З метою реалізації мети спільної діяльності сторони здійснюють вклади у спільну діяльність у вигляді грошових коштів, нерухомого майна, інших матеріальних і нематеріальних активів (п. 3.1 Договору про спільну діяльність).
Згідно з п. 3.2 Договору сторони спільної діяльності здійснюють свої вклади у наступний спосіб:
- вклад сторони-1 (відповідача) на цілі спільної діяльності буде здійснений шляхом внесення права користування земельною ділянкою, у тому числі для будівництва на ній об`єкту. Вклад сторони-1 на цілі спільної діяльності у вигляді права будівництва об`єкту на земельній ділянці оцінений сторонами у розмірі 19% від загальної площі житла у збудованому об`єкті;
- вклад сторони-2 (позивача) на цілі спільної діяльності буде здійснений фінансовими, майновими ресурсами у вигляді нерухомого та рухомого майна, майнових прав, цінних паперів, майнових зобов`язань (грошових та зобов`язань, що випливають із укладених угод), прав інтелектуальної власності, матеріальних, виробничих ресурсів, професійних та інших знань, навичок та вмінь, а також використання ділової репутації та ділових зв`язків, в порядку та на умовах, передбачених договором. Вклад позивача визначений сторонами як стовідсоткове фінансування будівництва. Вклад сторони-2 на цілі спільної діяльності оцінений сторонами у розмірі 81% від загальної площі житла у збудованому об`єкті та 100% площ приміщень соціально-побутового, торгового та адміністративного призначення об`єкту.
Згідно з п. 5.1 Договору встановлено, що після введення об`єкту в експлуатацію строна-1 (відповідач) отримує житло (квартири), загальна площа яких становить 19% від загальної площі квартир об`єкту; сторона-2 (позивач) отримує квартири, загальна площа яких становить 81% від загальної площі квартир об`єкту, 100% нежитлових приміщень соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення об`єкту, які необхідні для його обслуговування.
Пунктом 5.2 Договору передбачено, що розподіл результатів спільної діяльності здійснюється відповідно до вимог пункту 5.1 Договору після здачі об`єкту в експлуатацію протягом 10 (десяти) днів.
Відповідно до пункту 7.1 Договору цей договір діє з дня його підписання сторонами до 31 грудня 2020 року.
Згідно з п. 10.5 Договору сторони регулюють свої відносини шляхом переговорів, а у випадку недосягнення згоди, спір розглядається у порядку, визначеним чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 10.6 Договору, з метою прискорення забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом відповідно договору сторони узгодили і встановили, що сторона-2 (позивач) може передати стороні-1 (відповідачу) в рахунок частини загальної площі житла, належної стороні-1 на умовах цього Договору, квартири в інших новозбудованих житлових будинках у м. Львові. Адреси та терміни передачі зазначених квартир, а також можливість передачі квартир у інших населених пунктах погоджуються сторонами у додаткових угодах. Це рішення оформляється додатковою угодою до цього Договору і сторона-2 забезпечує оформлення таких квартир у власність сторони-1. Сторона-1 веде облік квартир, що достроково одержує у власність від сторони-2. При цьому, при кінцевому розподілі площ об`єкту сторона-2 (позивач) одержує належну йому частину житла, збільшену на розмір загальної площі квартир, що були раніше передані стороні-1 (відповідачу).
Згідно з п. 13.4 Договору зміни та доповнення можть вноситись в цей Договір в письмовій формі. Зміни та доповнення набирають сили і стають невід`ємною частиною Договору з моменту їх підписання належним чином уповноваженими представниками кожної із сторін.
Додатковими угодами № 8/312-07/40 від 23.05.2016, № 9/312-07/40 від 01.12.2016, № 10/312-07/40 від 27.12.2016, № 13/312-07/40 від 02.10.2017, № 16/312-07/40 від 29.03.2018, № 17/312-07/40 від 06.07.2018, № 19/312-07/40 від 26.03.2019 до Договору № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 сторони погодили в рахунок частини загальної площі житла, належної стороні-1 на умовах Договору, достроково передати стороні-1 квартири в новозбудованих житлових будинках м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 99б; м. Львів; вул. Ільмова, буд. 11; м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 122а; м. Львів, вул. Князя Святослава, буд. 5; м. Львів, вул. Назарука О., буд. 1; м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 3А; м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 13; в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, вул. Героїв Крут, буд. 4а; м. Львів, вул. Торф`яна, буд. 21.
Додаткові угоди №10/312-07/40 від 27.12.2016 (п. 2.3), № 13/312-07/40 від 02.10.2017 (п. 3), № 16/312-07/40 від 29.03.2018 (п. 3), № 17/312-07/40 від 06.07.2018 (п. 3), № 19/312-07/40 від 26.03.2019 містять посилання на опосередковану вартість спорудження житла.
Додатковою угодою № 22/312-07/40 від 30.12.2020 до Договору № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 строк дії цього договору продовжено до 31 грудня 2022 року.
Таким чином, станом на час розгляду справи по суті Договір № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 є чинним та виконується сторонами, що останніми не заперечується.

Позивач вказав, що керуючись гострою необхідністю забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом, пунктом. 10.6 Договору про спільну діяльність, між позивачем та відповіачем були укладені вищенаведені додаткові угоди до Договору, відповідно до яких позивачем було передано відповідачу квартири в рахунок частини загальної площі житла, що підлягає передачі відповідачу за Договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007.
Таким чином, позивач здійснив часткове дострокове виконання своїх зобов`язань за Договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 в частині розподілу результатів спільної діяльності.
У зв`язку з необхідністю встановити співвідношення між достроково переданими квартирами в інших новобудовах та квартирами, що підлягають передачі стороні-1 (відповідачу) за Договором про спільну діяльність, між сторонами було розпочато перемовини з метою впровадження в договір відповідного механізму.
Позивач отримав лист відповідача № 741-707 від 26.07.2019, до якого було додано проект додаткової угоди про внесення змін в Договір № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007, відповідно до якого відповідач запропонував п. 5.2 доповнити другим абзацем в такій редакції: "Остаточні розрахунки між сторонами здійснюються після завершення будівництва Об`єкту в цілому з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла (квартир). Фінансові витрати по проведенню оцінки вартості квадратного метра житла несе ТОВ "БК "КАРПАТИ".
Позивач листом № 30/07-1 від 30.07.2019 повідомив відповідача про відмову від підписання отриманої редакції додаткової угоди, посилаючись на безпідставність врахування ринкової вартості квадратного метра житла (квартир) під час остаточних розрахунків між сторонами під час розподілу результатів спільної діяльності.
Позивач вказав, що відповідно до п. 1.2 укладеного між сторонами Договору, договір укладено для досягнення мети будівництва об`єкту, у тому числі житла для військовослужбовців та членів їх сімей з об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного, готельного та адміністративного призначення.
Згідно п. 1.1 Положення про 1 Окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України, затвердженого Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.06.2004 № 500, відділ створено з метою виконання функцій замовника при будівництві житла та об`єктів спеціального та іншого призначення структурних підрозділів Державної прикордонної служби України центрального підпорядкування.
Таким чином, на думку позивача, основною метою діяльності відповідача є саме набуття житлових приміщень для забезпечення житлом військовослужбовців, а не його продаж на ринку нерухомості та отримання прибутку.
Позивач зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами Договору під час розподілу результатів спільної діяльності між сторонами не буде укладено жодних договорів купівлі-продажу таких результатів (житлових приміщень), а відтак і врахування ринкової вартості квадратного метра житлових приміщень є безпідставним.
На думку позивача, оскільки результатом Договору є отримання сторонами договору квадратних метрів в об`єкті будівництва, то належним розподілом таких результатів, з урахуванням укладених сторонами договорів міни (Договір міни № 2403 від 23.05.2016 із змінами № 6198 від 28.12.2016; Договір міни № 5595 від 07.12.2016 із змінами № 6918 від 28.12.2016; Договір міни № 6161 від 28.12.2016; Договір міни № 4328 від 03.10.2017; Договір міни № 339 від 03.04.2018; Договір міни № 705 від 10.07.2018; Договір міни № 413 від 27.03.2019; Договір міни № 420 від 28.03.2019; Договір міни № 423 від 29.03.2019), буде отримання відповідачем квартир, що за своїми фізичними властивостями (якістю) є аналогічними квартирам в об`єкті будівництва.
Безпосереднім показником якості переданих достроково квартир є фактична вартість будівництва квадратного метра квартири, оскільки саме її сформовано з сукупності цін будівельних матеріалів та технологічних процесів, які було використано при будівництві.
Отже, враховуючи предмет та правову природу договору про спільну діяльність, з метою врегулювання питання щодо дострокової передачі квартир, позивач вважає, що законним та обґрунтованим буде укладення додаткової угоди до Договору № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007, якою п. 5.2 договору доповнити абзацем другим в наступній редакції: "Остаточні розрахунки між сторонами здійснюються після завершення будівництва Об`єкту в цілому з урахуванням фактичної вартості будівництва квадратного метра житла (квартир). Витрати, у зв`язку з залученням експерта для визначення фактичної вартості будівництва квадратного метра житла несе ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРПАТИ".
Зважаючи на недосягнення сторонами згоди щодо всіх умов додаткової угоди про внесення змін в п. 5.2 Договору, позивач (ТОВ "БК "КАРПАТИ") звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва про зобов`язання відповідача (Головний центр капітального будівництва Державної прикордонної служби України) укласти з ТОВ "БК "КАРПАТИ" додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 у запропонованій позивачем редакції.

Відповідач проти позову заперечував з огляду на таке.
Вимоги позивача полягають в зобов`язанні відповідача укласти додаткову угоду до Договору, якою передбачити проведення остаточних розрахунків між сторонами Договору після завершення будівництва з урахуванням фактичної вартості будівництва квадратного метра житла (квартири).
На думку відповідача, такі вимоги позивача суперечать умовам Договору та чинному законодавству.
Відповідач, посилаючись на приписи п. 3 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14, ст. 626, 627, 651 ЦК України, зазначив, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору; зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; при зміні умов договору, сторони мають керуватися вимогами ст. 203 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідач звернув увагу, що Договором вже встановлено розміри і порядок внесення вкладів сторін та порядок розподілу результатів спільної діяльності (п. 3.2, 5.2 Договору).
Метою відповідача є набуття житлових приміщень для військовослужбовців та членів їх сімей в тих обсягах, які передбачені в повній мірі умовами Договору, а саме 19% від загальної площі квартир об`єкту (п. 5.2 Договору).
Враховуючи відсутність правових підстав для здійснення між сторонами розрахунків після завершення будівництва з урахуванням фактичної вартості квадратного метра, відповідач вважає відсутніми і правові підстави для укладання відповідної додаткової угоди до Договору.
Третя особа проти позову заперечувала, зазначила, що ринкова вартість квадратного метра збудованого житла (квартири) може суттєво різнитися в залежності від місця розташування, характеристики житлового будинку тощо, при цьому фактична вартість будівництва квадратного метра житла не враховує такі критерії оцінки і не може визначити справжню вартість квадратного метра збудованого житла (квартири). В умовах ринкової економіки справжня (справедлива) вартість квадратного метра збудованого житла не може бути меншою вартості, за яку його готовий продати продавець, та не може бути вищою вартості, за яку його готовий придбати покупець.
Таким чином, на думку відповідача та третьої особи, запропонована позивачем редакція додаткової угоди про застосування фактичної вартості будівництва, не призведе до правильного розподілу результатів спільної діяльності з урахуванням достроково переданих квартир.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України).
Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Загальні способи захисту прав визначені частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) і частиною другою статті 20 Господарського кодексу України (далі ГК України).
Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зміна правовідношення.
Права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин (частина 2 статті 20 ГК України).
Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.
З огляду на положення вищезазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві (ст. 14 ГПК України), позивач має право вільно обирати способи захисту його порушеного права чи інтересу.
Відповідно до частини 9 статті 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.
З урахуванням вимог частини 9 статті 238 ГПК України, позивач у прохальній частині позовної заяви (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) виклав запропоновану ним редакцію Додаткової угоди про внесення змін до Договору № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007.
Згідно із ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача про зобов`язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 у запропонованій позивачем редакції.
Відтак, предмет позовних вимог походить із правовідносин спільної діяльності, що регулюються укладеним між позивачем та відповідачем Договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 та положеннями законодавства про спільну діяльність, зокрема, статтями 1130, 1131 ЦК України (глава 77 ЦК України).
Згідно з ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові (ч. 1). Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників (ч. 2).
Статтею 1131 ЦК України встановлено, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі (ч. 1). Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.
Частиною 4 статті 176 ГК України також встановлено, що суб`єкти господарювання мають право разом здійснювати господарську діяльність для досягнення спільної мети, без утворення єдиного суб`єкта господарювання, на умовах, визначених договором про спільну діяльність.
За приписами статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з положеннями ст. 203 ЦК України:
1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).
Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).
Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.
Так, згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.
Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.
Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частини друга-четверта статті 188 ГК України).
Отже, частинами другою та третьою статті 188 ГК України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частиною четвертою цієї статті визначено, заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.
Як зазначалось, сторонами не досягнуто згоди шляхом переговорів щодо добровільної зміни Договору, зокрема п. 5.2, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Позивач просить суд зобов`язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007, згідно з якою конкретизувати п. 5.2 Договору доповнити його його другим абзацем у такій редакції: "Остаточні розрахунки між сторонами здійснюються після завершення будівництва Об`єкту в цілому з урахуванням фактичної вартості будівництва квадратного метра житла (квартир). Витрати, у зв`язку з залученням експерта для визначення фактичної вартості будівництва квадратного метра житла несе ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРПАТИ".

З метою об`єктивного вирішення спору у даній справі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 призначено у справі № 910/17909/19 комплексну будівельно-технічну експертизу та експертизу менеджменту, яку доручено ВІДОКРЕМЛЕНОМУ СТРУКТУРНОМУ ПІДРОЗДІЛУ ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ІНФОРМАЦІЙНІ СУДОВІ СИСТЕМИ" "ЦЕНТР СУДОВОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ТА ЕКСПЕРТНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ", на вирішення експертизи менеджменту поставлені такі питання:
1.Чи відповідають управлінські рішення сторін щодо здійснення міни квартир в межах договору про спільну діяльність № 312-07/40 від 24.12.2007 розумній економічній причині (діловій меті)? (далі - питання 3).
2. Який з критеріїв здійснення остаточних розрахунків відповідає предмету та цілям договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007: розрахунки з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла або розрахунки з урахуванням фактичної вартості будівництва квадратного метра житла? (далі - питання 4).
3. Чи призведе рішення ТОВ БК КАРПАТИ та 1ОВКБ про укладення договорів міни в межах договору про спільну діяльність № 312-07/40 від 24.12.2007 до понесення збитків будь-якою із сторін? (далі - питання 5);
на вирішення будівельно-технічної експертизи поставлені такі питання:
1. Чи є наступні об`єкти співмірними між собою у відношенні якості та собівартості будівництва (за відомостями проектно-технічної документації): м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 99б, м. Львів, вул. Ільмова, буд. 11 м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 122а, м. Львів, вул. Князя Святослава, буд. 5, м. Львів, вул. Назарука, буд. 1, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 3А, м. Київ вул. Глибочицька, буд. 13, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Героїв Крут, буд. 4А, м. Львів, вул. Торф`яна, буд. 21? (далі - питання 1).
2. Яка фактична собівартість квадратного метру наступних об`єктів станом на дату проведення експертизи: м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 99, м. Львів, вул. Ільмова, буд. 11, м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 122а, м. Львів, вул. Князя Святослава, буд. 5, м. Львів, вул. Назарука, буд. 1, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 3А, м. Київ вул. Глибочицька, буд. 13, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Героїв Крут, буд. 4А, м. Львів, вул. Торф`яна, буд. 21? (далі - питання 2).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 доручено проведення експертизи менеджменту, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020, судовому експерту Армаш Надії Олексіївні; доручено проведення будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020, судовому експерту Ігнатькову Вадиму Миколайовичу.
За результатами проведення зазначеної експертизи було складено Висновок № 007-ІВМ/20 комплексної будівельно-технічної експертизи та експертизи менеджменту від 17.12.2020 (а.с. 5-140 т. 4) (далі Висновок експертизи), який містить такі відповіді на поставлені судом питання (враховуючи змінену експерами послідовність дослідження питань).
Висновок з питання 1.
Всі житлові будинки, в яких знаходяться квартири, що були передані 1 Окремому відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України, та житлові будинки першої та другої черг будівництва в житловому комплексі за будівельною адресою: м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8 (Об`єкти першої черги будівництва мають поштову адресу: м. Львів, вул. Тараса Шевченко, 17. Об`єкти другої черги будівництва мають поштову адресу: м. Львів, вул. Тараса Шевченка, 19) побудовані протягом останніх десяти років, мають аналогічні конструктивні рішення та згідно з "Єдиним класифікатором житлових будинків залежно від якості житла та наявного інженерного обладнання" за основними ознаками відносяться до 1-го класу житла та відповідають вимогам ст. 50 Житлового кодексу України.
Таким чином дослідженням відомостей, що зазначені в проектно-технічній документації на будівництво житлових будинків першої та другої черг будівництва в житловому комплексі за будівельною адресою: м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8 (Об`єкти першої черги будівництва мають поштову адресу: м. Львів, вул. Тараса Шевченко, 17. Об`єкти другої черги будівництва мають поштову адресу: м. Львів, вул. Тараса Шевченка, 19) та інформації щодо об`ємно-планувальних та конструктивних рішень багатоквартирних житлових будинків за адресами: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 99б, м. Львів, вул. Ільмова, буд. 11м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 122а, м. Львів, вул. Князя, Святослава, буд. 5, м. Львів, вул. Назарука, буд. 1, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 3А, м. Київ вул. Глибочицька, буд. 13, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Героїв Крут, буд. 4А, м. Львів, вул. Торф`яна, буд. 21, встановлено, що зазначені об`єкти є співмірними щодо об`ємно-планувальних, конструктивних, експуатаційних характеристик та собівартості будівництва.
Висновок з питання 2.
Всі операції з придбання та міни житла за адресами: м. Львів, вул. Тараса Шевченка, 17, м. Львів, вул. Тараса Шевченка, 19, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 99б, м. Львів, вул. Ільмова, буд. 1 їм. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 122а, м. Львів, вул. Князя, Святослава, буд. 5, м. Львів, вул. Назарука, буд. 1, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Героїв Крут, буд. 4А, м. Львів, вул. Торф`яна, буд. 21, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 3А, м. Київ вул. Глибочицька, буд. 13 доцільно проводити по опосередкованої вартості будівництва житла станом на дату проведення міни житла згідно з "Порядком визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України".
Опосередкована вартість будівництва житла для Львівської області становить:
- Станом на 23.05.2016, 07.12.2016, 28.12.2016 - 8817,00 грн. за 1 м.кв.;
- Станом на 03.10.2017 - 10699,00 грн. за 1 м.кв.;
- Станом на 27.03.2019, 28.03.2019, 29.03.2019 - 11785,00 грн. за 1 м.кв.
Опосередкована вартість будівництва житла для м. Києва станом на 03.04.2018, 10.07.2018 становить 13047,00 грн. за 1 м.кв.
За результатами дострокової передачі житла 1 ОВКБ, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» не отримала дохід в розмірі 2699461,00 грн.
1 ОВКБ отримало переваги в вигляді користування житлом з моменту його дострокової передачі до сьогоднішнього часу. Ці переваги оцінюються в розмірі 2 699 461,00 грн.
Висновок з питання 3.
В результаті дослідження встановлено господарську доцільність укладення договорів міни між 1 ОВКБ та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» для кожної з сторін та наслідки їх укладення:
Для 1 Окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України:
1. Досягнення мети діяльності та виконання завдання, передбаченого Положенням про 1 Окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України - виконання завдань з будівництва житлових будинків, об`єктів спеціального та іншого призначення й ефективного використання капітальних вкладень, що спрямовуються на цю мету.
2. Досягнення ефективності використання капітальних вкладень через отримання об`єкту у власність достроково, що мінімізує інвестиційні ризики.
3. Отримано переваги у вигляді користування житлом з моменту його дострокової передачі до сьогоднішнього часу. Ці переваги оцінюються в розмірі 2 699 461,00 грн (розрахунок наведений під час дослідження попередніх питань).
Для ТОВ «Будівельна компанія «Карпати»:
1. Наявність у майбутньому інвестиційних ризиків, пов`язаних із змінами економічної ситуації в державі та виникненням додаткових витрат на завершення будівництва об`єктів.
2. Відчуження об`єктів завершеного будівництва в обмін на об`єкти незавершеного будівництва, що також мають наслідком виникнення додаткових фінансових витрат.
3. Відсутність очікуваного прибутку, враховуючи те, що ринкова вартість не добудови, є нижчою за ринкову вартість збудованих об`єктів, які були передані за договорами міни.
4. За результатами дострокової передачі житла 1 ОВКБ, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» не отримала дохід в розмірі 2 699 461,00 грн.
Отже, можна констатувати, що управлінські рішення сторін щодо здійснення міни квартир в межах договору про спільну діяльність № 312-07/40 від 24.12.2007 відповідають розумній економічній причині (діловій меті).
Висновок з питання 4.
Враховуючи висновки експерта в галузі будівництва та вимоги чинного законодавства, що застосоване до даних правовідносин за аналогією закону, слід констатувати доцільність проведення остаточних розрахунків між 1 ОВКБ та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» за договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла, а не з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла або фактичної вартості будівництва квадратного метра житла.
Висновок з питання 5.
В результаті дослідження визначено наслідки укладення договорів міни між 1 ОВКБ та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» щодо наявності або відсутності збитків для сторін договорів міни:
Для 1 Окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України:
1. Досягнення ефективності використання капітальних вкладень через отримання об`єкту у власність достроково, що мінімізує інвестиційні ризики.
2. Відсутність збитків у результаті укладання договору міни права забудови на збудовані квартири, оскільки ринкова вартість недобудови є нижчою за ринкову вартість збудованого об`єкту.
Для ТОВ «Будівельна компанія «Карпати»:
1. Відсутність очікуваного прибутку, враховуючи те, що ринкова вартість недобудови, є нижчою за ринкову вартість збудованих об`єктів, які були передані за договорами міни.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 69 ГПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний надати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.
Як зазначено у Висновку експертизи, дослідження проведено:
ОСОБА_3 , який працює в Державному підприємстві «Інформаційні судові системи» за цивільно-правовою угодою, має вищу технічну освіту другого рівня за ступенем магістра, науковий ступінь доктора філософії із спеціальності розвиток продуктивних сил і регіональна економіка, експертну кваліфікацію за спеціальностями: 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7 «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», 10.14 «Оцінка земельних ділянок», свідоцтво №1959, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 26.10.2018, дійсне до 26.10.2021;
Армаш Надія Олексіївна, освіта вища юридична, доктор юридичних наук, доцент, заступник директора відокремленого структурного підрозділу ДП «Інформаційні судові системи» «Центр судової експертизи та експертних досліджень» Державної судової адміністрації. Стаж наукової роботи - 20 років. Стаж управлінської діяльності 5 років.
Про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384, 385 Кримінального кодексу України експертів попереджено.
Враховуючи наведене, суд вважає, що наявний в матеріалах справи Висновок експертизи складений експертами відповідної спеціалізації, залученими до проведення експертизи з дотриманням вимог процесуального законодавства України, містить докладний опис проведених експертами досліджень, а також зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на досліджені експертами питання, поставлені експертам ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020, у зв`язку з чим приймається судом в якості належного та допустимого доказу в розумінні ст. 76, 77 ГПК України у справі № 910/17909/19.
На думку позивача, Висновком експертизи було підтверджено доцільність застосування опосередкованої вартості при здійсненні розрахунків за договором спільної діяльності, що по суті підтверджує доцільність застосування саме фактичної вартості будівництва (безпосередніх витрат на будівництво), а не ринкової, як стверджує відповідач.
Відповідач та третя особа зазначили, що Договором про спільну діяльність сторони вже передбачили застосування опосередкованої вартості будівництва, що також підтверджується Висновком експертизи, яким констатовано доцільність проведення остаточних розрахунків між 1 ОВКБ та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» за договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла, а не з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла або фактичної вартості будівництва квадратного метра житла.
Згідно з ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Дослідивши Висновок експертизи у сукупності із іншими наявними в матеріалах справи доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу, суд дійшов таких висновків.
1. Договір № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 та додаткові угоди до нього, в тому числі додаткові угоди, якими встановлено порядок остаточних розрахунків: № 10/312-07/40 від 28.12.2016, № 13/312-07/40 від 02.10.2017; № 16/312-07/40 від 29.03.2018; №17/312-07/40 від 06.07.2018; № 19/312-07/40 від 26.03.2019, та додаткові угоди щодо дострокової передачі квартир: № 8/312-07/40 від 23.05.2016; № 9/312-07/40 від 01.12.2016; № 10/312-07/40 від 27.12.2017; № 13/312-07/40 від 02.10.2017; № 16/312-07/40 від 29.03.2018; № 17/312-07/40 від 06.07.2018; Додаткова угода № 19/312-07/40 від 26.03.2019, відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 203 ЦК України та вимогам глави 77 ЦК України ("Спільна діяльність").
Договори міни № 2403 від 23.05.2016 із змінами № 6198 від 28.12.2016; № 5595 від 07.12.2016 із змінами № 6918 від 28.12.2016; № 6161 від 28.12.2016; № 4328 від 03.10.2017; № 339 від 03.04.2018; № 705 від 10.07.2018; № 413 від 27.03.2019; № 420 від 28.03.2019; № 423 від 29.03.2019 укладено сторонами на виконання вищезазначених додаткових угод щодо дострокової передачі житла на користь 1ОВКБ ДПС України (на даний час - Головний центр капітального будівництва Державної прикордонної служби України). За формою укладення та змістом дані договори міни відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 203 ЦК України.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до Висновку експертизи встановлено господарську доцільність укладення договорів міни між 1 ОВКБ та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРПАТИ» для кожної з сторін, більшу доцільність для 1 ОВКБ ДПС України, встановлено відсутність збитків у результаті укладання договорів міни для 1 ОВКБ ДПС України, оскільки ринкова вартість недобудови є нижчою за ринкову вартість збудованого об`єкту.
Щодо відсутності доцільності від укладення договорів міни для ТОВ «БК «КАРПАТИ» слід зазначити, що ТОВ «БК «КАРПАТИ» є юридичною особою приватного права, а також не має статусу неприбуткової організації, а отже здійснює свою підприємницьку діяльність на власний ризик, відповідно до ст. 42 ГК України.
За приписами ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Таким чином, фінансові результати від прийняття управлінських рішень, якщо вони прийняті відповідно до вимог Закону, не впливають на обов`язок сторони договору виконувати взяті на себе зобов`язання.
2. Додатковими угодами: № 10/312-07/40 від 28.12.2016, № 13/312-07/40 від 02.10.2017, № 16/312-07/40 від 29.03.2018, №17/312-07/40 від 06.07.2018, № 19/312-07/40 від 26.03.2019 позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо здійснення розрахунків з урахуванням опосередкованої вартості будівництва.
Відповідно до п. 2.1 Порядку визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженого наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 27.09.2005 № 174, встановлено, що показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (далі - показники) щоквартально розраховуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури (далі - уповноважений орган) у першому місяці кварталу, виходячи зі структури безпосередніх витрат з будівництва об`єкта-представника, скоригованої відповідно до змін рівня цін на трудові та матеріально-технічні ресурси.
Витрати, пов`язані з додатковими технічними та економічними умовами розвитку регіонів (звільнення й інженерна підготовка майданчика, компенсація витрат попереднім власникам земельної ділянки, спорудження позамайданчикових інженерних мереж, відрахування на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури населених пунктів, відрахування на розвиток пожежної служби, передання місцевим органам самоврядування частки споруджуваного житла тощо), показниками не враховуються.
Обираючи саме таку підставу для здійснення розрахунків, сторонами Договору дотримано вимоги ст. 627 ЦК України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом також враховано, що Висновком експертизи встановлено, що всі житлові будинки, в яких знаходяться квартири, що були передані на користь 1ОВКБ (на даний час - Головний центр капітального будівництва Державної прикордонної служби України), та житлові будинки першої та другої черг будівництва в житловому комплексі за адресою м. Львів, вул. Олени Степанівни, 8, побудовані протягом останніх десяти років, мають аналогічні конструктивні рішення та за основними ознаками відносяться до 1-го класу житла та відповідають вимогам ст. 50 Житлового кодексу України.
Висновком експертизи встановлено, що зазначені об`єкти є співмірними щодо об`ємно-планувальних, конструктивних, експуатаційних характеристик та собівартості будівництва.
Враховуючи таке, експерти дійшли обгрунтованого висновку про доцільність проведення остаточних розрахунків між сторонами за Договором з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла, а не з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла або фактичної вартості будівництва квадратного метра житла.
Доводи позивача про те, що Висновком експертизи було підтверджено доцільність застосування опосередкованої вартості при здійсненні розрахунків за договором спільної діяльності, що по суті підтверджує доцільність застосування саме фактичної вартості будівництва (безпосередніх витрат на будівництво), судом відхиляються як безпідставні.
При цьому, твердження позивача про необхідність застосування показника фактичної вартості будівництва житла при остаточних розрахунках не заслуговують на увагу, оскільки Договором встановлено порядок розрахунків, що відповідає вимогам Закону, зокрема ст. 203, 627 ЦК України та направлений на реальне виконання договору та настання правових наслідків.
В той час, як застосування показника фактичної вартості будівництва житла може призвести до подальшої неможливості виконання Договору, оскільки термін "фактична вартість будівництва" відсутній в законодавчих нормах, що підтверджується Висновком експертизи.
Відповідно до норм статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом, є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Судуд від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17.
Статтею 652 ЦК України встановлені підстави для зміни або розірвання у зв`язку з істотною зміною обставин.
Таким чином, закон передбачає такі самостійні підстави для зміни договору:
1) істотне порушення договору другою стороною;
2) істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору;
3) інші випадки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України обов`язок доведення наявність таких обставин покладається на позивача.
Як встановлено судом, позивачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України наявності жодної з наведених вище підстав для зміни договору шляхом втручання суду в договірні відносини сторін Договору. Позивач не навів належного обгрунтування своїх позовних вимог щодо зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду до Договору про зміну порядку розрахунків при розподілі спільної діяльності з урахуванням достроково переданих квартир. При цьому Висновок експертизи не підтвердив доводи позивача в обгрунтування заявлених позовних вимог. Висновком експертизи встановлено доцільність проведення остаточних розрахунків між сторонами за Договором № 312-07/40 про спільну діяльність у будівництві від 24.12.2007 з урахуванням опосередкованої вартості спорудження житла, а не з урахуванням ринкової вартості квадратного метра житла або фактичної вартості будівництва квадратного метра житла.
Враховуючи наведене, беручи до уваги чинність Договору та подальше виконання його сторонами, а також зважаючи на відсутність спільного волевиявлення сторін щодо внесення змін до Договору, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "БК "КАРПАТИ" про зобов`язання Головного центру капітального будівництва Державної прикордонної служби України укласти з ТОВ "БК "КАРПАТИ" додаткову угоду до Договору про спільну діяльність у будівництві № 312-07/40 від 24.12.2007 у запропонованій позивачем редакції є необгрунтованими, а відтак у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 921,00 грн.
Відповідачем у відзиві на позов не наведено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладенні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на приписи на приписи п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України та відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн покладається на позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 15.06.2021

Суддя О.В. Гумега