ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/5397/13 (922/1381/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Міньковський С.В. , Хотенець П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, 61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ;
про стягнення коштів в межах справи № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в якій, після збільшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 87096, 38 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми витрат на правову допомогу у розмірі 2100, 00 грн.

У провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, яка розглядається колегією суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Міньковський С.В.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.04.2021 позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 1381/21 від 16.04.2021) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Міньковський С.В.

Ухвалою суду від 20.04.2021 прийнято позовну заяву (вх. № 922/1381/21) до розгляду в межах справи про банкрутство № 922/5397/13, відкрито провадження у справі № 922/1381/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив 5 днів з моменту його отримання відповідно до положень статті 251 ГПК України.

17.05.2021 на адресу суду від Харківського державного авіаційного виробничого підприємства надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11238), в якому останній визнав позовні вимоги про стягнення заборгованість по виплаті заробітної плати на суму 87096, 38 грн. В задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката просив відмовити, оскільки справа не є складною та не потребувала значного часу для підготовки. На виконання вимог ухвали суду від 20.04.2021 надав довідку про розмір середньомісячної заробітної плати та довідку про заборгованість по заробітній платі. Вказаний відзив досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

10.06.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. 13649) про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 87096, 38, 00 грн.

10.06.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 13640) про зміну предмету позову, в якій останній просив суд:

- стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 87096, 38 грн.;

- стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства заборгованість середній заробіток за весь час затримки виплати належних ОСОБА_1 сум у розмірі 18712, 96 грн.;

- стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства витрати на правову допомогу у розмірі 2100, 00 грн.;

- інші судові витрати покласти на відповідача.

17.06.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 14353) про повернення заяви про зміну предмету позову, в якій останній просив суд повернути позивачу заяву про зміну предмету позову у справі № 922/1381/21 разом з оригіналом документу про доплату судового збору.

17.06.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 14354) про поновлення процесуального строку, в якій останній просив поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі № 922/5397/13 (922/1381/21).

Розпорядженням керівника апарату суду № 196/2021 від 17.06.2020, у зв`язку з відпусткою судді Яризько В.О., відповідно до п. 2.3.50. Положення про автоматизовану системи документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/5397/13 (922/1381/21).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021 позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 1381/21) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді: Міньковський С.В., Хотенець П.В.

Ухвалою суду від 18.06.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 (вх. № 14353 від 17.06.2021) про повернення заяви про зміну предмету позову та повернуто ОСОБА_1 заяву (вх. № 13640 від 10.06.2021) про зміну предмету позову і додані до неї документи.

Ухвалою суду від 18.06.2021 задоволено .заяву (вх. № 14354) про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі № 922/5397/13 (922/1381/21), прийнято до розгляду заяву (вх. № 13649 від 10.06.2021) про збільшення позовних вимог та спір вирішено розглядати відповідно до викладених в заяві позовних вимог.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Харківським державним авіаційним виробничим підприємством та 05.04.2021 був звільнений за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки.

Згідно з ч. 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з довідкою Харківського державного авіаційного виробничого підприємства № 018/636 від 12.05.2021, заборгованість підприємства із заробітної плати перед позивачем складає 87096, 38 грн.

Відповідач не оспорює вказану заборгованість та визнає позов у повному обсязі, що підтверджується відзивом на позовну заяву (вх. № 11238 від 17.05.2021).

Відповідно до ч. 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 87096, 38 грн.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 статті 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з до п. 1 ч. 1. статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги положення статті 129 ГПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2100, 00 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Позивачем на підтвердження фактичного здійснення витрат на професійну допомогу надано до суду:

- копію Ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1055915;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8772/10.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тобто витрати на послуги адвоката мають бути фактично понесеними та підтвердженими належними фінансовими документами.

Колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного суду у своїй постанові від 05.02.2019 у справі № 906/194/18 та постанові від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18 зауважила, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Разом з тим, позивачем не надано до суду підтвердження здійснення оплати за послуги адвоката у розмірі 2100, 00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу не знаходить свого підтвердження у матеріалах справи, беручи до уваги, заперечення відповідача стосовно розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про відмову у стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2100, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 87096, 38 грн.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 2270, 00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий С.В. Міньковський П.В. Хотенець