РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2021Справа № 910/390/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний"
простягнення 18 013 грн 57 коп.
Представники:
від позивача:Юхименко С.В. - представник за довіреністю
від відповідача:Чешовський В.А. - представник за довіреністю
від третьої особи:не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" з вимогами до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 18 013 грн 57 коп. збитків, завданих незбереженням вагонів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вагонів позивача під час їх перебування на залізничній колії, у зв`язку з чим вагони № № 57429821, 55270474 були відчеплені, що стало підставою проведення їх технічного огляду та ремонту та завдало збитків позивачу на загальну суму 18 013 грн 57 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/390/21, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.02.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

02.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, відповідь на відзив та заява про залучення до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод "Столичний" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод "Столичний", судове засідання призначено на 25.03.2021.

15.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява про виправлення описок в ухвалі суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 виправлено описку, допущену у вступній, описовій, мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 року, вірно зазначивши процесуальне становище третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, а саме: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод"АБ Столичний".

24.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення.

Судове засідання, призначене на 25.03.2021, не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

12.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про надання відповідачу терміну для належного оформлення заперечень та пояснень.

24.05.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 судове засідання призначено на 03.06.2021.

02.06.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Корчуватсье підприємство промислового залізничного транспорту-два" в якості третьої особи, яка не заявляє самосітйних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та витребування доказів, оскільки вказане товариство є власником колії, на якій відбулось сходження вагонів.

У судове засідання 03.06.2021 з`явилися представники сторін, представник третьої особи не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засідання 03.06.2021 представник відповідача підтримав подане через відділ діловодства суду клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Корчуватсье підприємство промислового залізничного транспорту-два" в якості третьої особи, яка не заявляє самосітйних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Перше судове засідання з розгляду даної справи розпочато 03.06.2021.

Суд, розглянувши у судовому засіданні 03.06.2021 клопотання відповідача про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Корчуватсье підприємство промислового залізничного транспорту-два" в якості третьої особи, яка не заявляє самосітйних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дійшов висновку про відмову у його задоволенні, у зв`язку із закінченням терміну вступу у справу третьої особи.

Представник позивача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.06.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" здійснювало перевезення вантажних вагонів оренди позивача.

Так, на підставі залізничних накладних № № 46811808, 46811584, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" здійснювало перевезення вантажних вагонів № № 57429821, 55270474.

Позивач стверджує, що під час перебування вагонів № № 57429821, 55270474 на залізничній колії, останні були пошкоджені.

На станції Петро Кривонос (код станції 320806) під час маневрових робіт відбулося сходження вагонів № № 57429821, 55270474, що призвело до їх пошкодження, про що було складено акти про пошкодження вагонів форми ВУ-25М, а саме:

- акт про пошкодження вагона № 57429821 від 20.12.2019, в якому зазначено, що вагон пошкоджений на стрілочному переводі № 4 з вини Приватного акціонерного товариства "АБ "Столичний". Перелік пошкоджень вагона: ремонт автозчепного пристрою. Приватне акціонерне товариство "АБ "Столичний" відмовилося від підписання акта;

- акт про пошкодження вагона № 55270474 від 20.12.2019, в якому зазначено, що вагон пошкоджений на стрілочному переводі № 4 з вини Приватного акціонерного товариства "АБ "Столичний". Перелік пошкоджень вагона: повне обстеженя колісної пари, ремонт візка, ремонт автозчепного пристрою. Приватне акціонерне товариство "АБ "Столичний" відмовилося від підписання акта.

У зв`язку із пошкодженням вагонів, їх було направлено в ремонт, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями на ремонт або технічне обслуговування вагонів форми ВУ-23М.

Виробничим підрозділом експлуатаційного вагонного депо "Дарниця" були складені дефектні відомості форми ВУ-22 на ремонт вантажних вагонів № 54729821 та № 55270474.

02.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каргоремтранс" (виконавець за договором) укладено договір про надання послуг з організації ремонту вагонів № ТО-01/2020 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець за дорученням замовника приймає на себе зобов`язання надавати послуги з організації технічного обслуговування ТОв-1 / ТОв-2, ревізії системи розвантаження та підготовки дпід навантаження (далі - ремонт) вантажних вагонів на території України, країн СНЛ та Балтії, а замовник на умовах цього договору приймає насебе зобов`язання прийняти та оплатити послуги.

Між регіональною філією "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каргоремтранс" складено акти виконаних робіт від 19.03.2020 № 182/400 на суму 3 566 грн 03 коп. та від 26.02.2020 № 1001/400 на суму 14 411 грн 89 коп.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каргоремтранс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2020 № 117 та від 29.02.2020 № 114 з додатками до них.

Спір між сторонами у справі виник з приводу того, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вагонів позивача під час їх перебування на залізничній колії, у зв`язку з чим відбулось сходження вагонів № № 57429821, 55270474, що стало підставою проведення їх технічного огляду та ремонту та завдало збитків позивачу на загальну суму 18 013 грн 57 коп.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, яке відношення до спірних вагонів має позивач.

Також, відповідач зазначає, що відповідно до комерційних актів вагони були пошкодженні на стрілочному переводі № 4, який належить Приватному акціонерному товариству "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний". При цьому, відповідальність за належний технічний стан під`їзної колії несе її власник. З пояснень відповідача вбачається, що до мережі колій залізничної станці Петро Кривоніс примикає вісім під`їзних колій, які належать окремим підприємствам різних форм власності, зокрема, стрілочний перевод № 4 встановлений на під`їзній колії, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Корчуватсье підприємство промислового залізничного транспорту-два". Таким чином, за доводами відповідача, пошкодження вагонів сталося поза межами дії двосторонніх угод на перевезення вантажу - накладних, під час виконання маневрованих робіт на під`їзній колії, що не належить відповідачу і за технічний стан якої відповідач не несе відповідальність.

З приводу тверджень відповідача стосовно того, яке відношення до спірних вагонів має позивач, суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, договори про надання послуг та акти, вбачається, що спірні вагони перебували в оперуванні позивача. Крім того, в залізничних накладних зазначено, що платником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс".

Стосовно тверджень відповідача про відсутність вини відповідача у пошкодженні вагонів, оскільки таке пошкодження сталося під час виконання маневрованих робіт на під`їзній колії, що не належить відповідачу і за технічний стан якої відповідач не несе відповідальність суд вказує наступне.

На момент події, внаслідок якої відбулося сходження вагону з колії, спірні вагони перебували у фактичному володінні відповідача, який відповідно до Статуту залізниць України здійснював перевезення, тобто правомірно володів зазначеним вагоном.

Відповідно до частини 1 статті 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Статтею 398 Цивільного кодексу України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Так, залізничними накладними підтверджується факт передачі спірних вагонів відповідачу для здійснення перевезень залізничними коліями, у зв`язку з чим відповідач отримав можливість їх фізично утримувати, тобто володіти ними.

Крім того, відповідно до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції Петро Кривоніс № 222, укладеного між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корчуватсье підприємство промислового залізничного транспорту-два", під`їзна колія, яка належить власнику та примикає стрілочним переволом № 5 до станційної колії № 2, станції Петро Кривоніс та обслуговується власним локомотивом експлуатується залізницею.

Як зазначено у пункті 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

У відповідності до статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

В свою чергу суд відзначає, що в даному випадку мова йде про встановлену законодавством відповідальність залізниці за незбереження приватних вагонів (майна іншої особи) під час їх використання (перевезення), а відтак статус такого майна (чи вантаж, чи порожні вагони) для встановлення складу цивільного правопорушення принципового значення немає.

Частиною 1 статті 114 Статуту встановлено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з пунктом 2 статті 126 Статуту, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно зі статтею 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 856 від 28.09.2004, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)".

Судом встановлено, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс", а саме: № № 57429821, 55270474.

У статті 8 Статуту вказано, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України.

За приписами пункту 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до пункту 4.1 вказаних Правил випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Статтею 24 Закону України "Про залізничний транспорт" унормовано, що відправники, одержувачі вантажів та власники під`їзних колій несуть матеріальну відповідальність згідно з чинним законодавством України за пошкодження контейнерів і рухомого складу перевізників, а перевізники - за втрату і пошкодження транспортних засобів, що їм не належать, у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Суд зазначає, що прийняття відповідачем до перевезення спірних вагонів свідчить про те, що останні перебували у технічно справному стані.

Як встановлено судом та вабчається з актів про покшодження від 20.12.2019, внаслідок порушення технічних умов утримання колії, на стрілочному переводі № 4 були пошкоджені вагони з вини Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний".

Спірні вагони були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

У свою чергу, відповідно до пояснень Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" стрілоний перевод № 4 був у технічно справному стані, що підтверджується відсутністю будь-яких зауважень від відповідача. Листом від 17.01.2020 № 07/9 Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" відмовилося від підписання актів форми ВУ-25М, відповідно до яких пошкодження вагонів відбулось внаслідок порушення технічних умов утримання колії з вини Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний", оскільки за твердженнями останнього, стрілочний перевод № 4 до моменту сходження з рейок вагонів знаходився в справному стані та не міг бути причиною аварії.

Відповідно до пункту 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктів 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці. Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів позивачем придбано та надано необхідні деталі та здійснено оплату технічного обслуговування на загальну суму 18 013 грн 57 коп.

Відповідно до пункту 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 N 551 (z0828-99), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за N 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Згідно з статтею 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та встановлення факту передачі спірних вагонів в оперування відповідачу, внаслідок чого останній отримав можливість фізично їх утримувати та нести відповідальність за збереження вагонів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог до Акціонерного товариства "Українська залізниця" та наявність підстав для їх задоволення.

Разом з тим, суд зазначає, що у випадку якщо вагони були пошкоджені внаслідок порушення технічних умов утримання колії з вини Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний", Акціонерне товариство "Українська залізниця" не позбавлене права звернутися із відповідним позовом до Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" для відшкодування збитків, завданих внаслідок сходження вагонів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поданими документами підтверджується, що відповідач прийняв вагони до перевезення без заперечень та зауважень, а обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена статтею 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 18 013 грн 57 коп., які поніс позивач, у зв`язку із необхідністю ремонту вагонів, з огляду на що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 18 013 грн 57 коп., заподіяних відповідачем, у зв`язку із незабезпеченням схоронності переданих йому вагонів підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" (вул. Ділова, 5, корпус 2, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40637393) збитки, заподіяні незбереженням прийнятих до перевезення вагонів у сумі 18 013 (вісімнадцять тисяч тринадцять) грн 57 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 14.06.2021

Суддя Н.Б.Плотницька