УХВАЛА

м. Київ

09.06.2021Справа № 910/978/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю за участю секретаря судового засідання Дупляченко Ю.О., розглянувши скаргу Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) у справі № 910/978/19

за заявою Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" (01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 10-В, кв. 5; ідентифікаційний код 22900900)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Груп" (03127, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 132; ідентифікаційний код 39535375)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Груп" заборгованість в розмірі 4 578,92 грн. на підставі договору поставки № 51 від 25.05.2015

Представники сторін:

від заявника (скаржника): Кримець О.С.

від боржника: не з`явився

державний виконавець: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Підприємство "Фармасайнс Україна Інк" із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Груп" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Груп" заборгованість в розмірі 4 578,92 грн. на підставі договору поставки № 51 від 25.05.2015.

01.02.2019 Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Груп" на користь Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" заборгованості в розмірі 4 578 грн. 92 коп. на підставі договору поставки № 51 від 25.05.2015 та судові витрати у сумі 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 коп.

29.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) у справі № 910/978/19, в якій скаржник просить суд поновити строк на подання такої скарги та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2021 ВП № 58963009 і надати вказівку поновити виконавче провадження.

Також скаржник у своїй скарзі просить суд витребувати з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) копії матеріалів виконавчого провадження № 58963009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 задоволено клопотання Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва). Поновлено Підприємству "Фармасайнс Україна Інк" пропущений процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва). Розгляд скарги призначено на 28.04.2021.

Судове засідання 28.04.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Баранова на лікарняному, а подальшому у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 розгляд скарги призначено на 26.05.2021 та повторно витребувано у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) копії матеріалів виконавчого провадження № 58963009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.06.2021 втретє витребувано у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) копії матеріалів виконавчого провадження № 58963009.

У судовому засіданні 09.06.2021 представник заявника заявив усне клопотання про проведення судового засідання за наявними за наявними в матеріалах справи документами та просив суд винести ухвалу про притягнення державного виконавця до відповідальності (оголошення догани).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Так, частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частина 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Разом з тим, суд вказує, що перелік вказаних дій не є вичерпним, водночас, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як встановлено судом, Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) неодноразово були проігноровані вимоги ухвал суду, зокрема, ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.04.2021, від 17.05.2021 та від 26.05.2021 було витребувано у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) копії матеріалів виконавчого провадження № 58963009.

Так, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор ) Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) ухвалу суду від 05.04.2021 отримано 16.04.2021.

Також наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 121) Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) ухвалу суду від 26.05.2021 отримано 01.06.2021.

Відтак, викладене вище дає підстави дійти висновку, що у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) було більш ніж достатньо часу для виконання вимог ухвал суду, а саме, надання копій матеріалів виконавчого провадження № 58963009.

Таким чином, наведені обставини дають підстави вважати, що Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) навмисно не виконуються вимоги ухвал суду, не надаються витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження № 58963009, що в свою чергу призводить до штучного затягування розгляду скарги та також позбавляє суд можливості всебічно та об`єктивно здійснити розгляд скарги Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) у справі № 910/978/19 із встановленням фактичних обставин, що входять до предмету у справі № 910/978/19 з розгляду скарги.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

В той час, як такі недобросовісні дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) на переконання суду, свідчать про зловживання відділом своїми процесуальними правами, так як вони суперечать засадам господарського судочинства, передбаченим у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, унеможливлюють своєчасне вирішення спору судом.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналогічні положення містяться також в Законі України "Про судоустрій і статус суддів". Зокрема, ст. 13 Закону встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом

Статтею 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) ігноруючи виконання вимог вищевказаних ухвал суду, порушує норми ст. 124 Конституції України та ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, чим створює перешкоди суду у здійсненні правосуддя.

За таких обставин, з метою запобігання зловживання Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) процесуальними правами та спонукання його до добросовісного виконання ним процесуальних прав, враховуючи суть допущених відділом зловживань процесуальними правами, суд вважає, що належним, адекватним та співрозмірним заходом процесуального примусу до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) є накладення штрафу у розмірі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Так, ч. 1 та 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відтак, з огляду на викладене вище та наведену норму процесуального закону, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в матеріалах справи доказами та відповідно за відсутності представника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) повідомленого пор проведення судового засідання належним чином.

Крім того, у даному судовому засіданні представник заявника (скаржника) надав пояснення по суті поданої скарги, та просив суд про її задоволення.

Обґрунтовуючи подану скаргу скаржник вказує, що 25.01.2021 Підприємством "Фармасайнс Україна Інк" було отримано від головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2021 у виконавчому провадженні ВП № 58963009. В ході виконавчого провадження виконавець не виявив майно та кошти боржника.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи встановлено ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", за приписами п. 1 якої виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей встановлених цим Законом.

В частині 2 цієї статті визначено, що у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому п. 3 цієї ж статті передбачено, що протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Системний аналіз ч. 2 та 3 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в контексті визначеної в преамбулі мети його прийняття дає підстави для висновку про те, що не виконання в межах процедури примусового виконання згідно Закону України "Про виконавче провадження" рішення суду зумовлює його виконання за рахунок коштів, передбачених відповідною бюджетною програмою у випадках: встановлення державним виконавцем підстав для повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", про що в частині випадків, передбачених п. 2-4 згідно ч. 2 ст. 37 цього Закону повинен бути складений відповідний акт протягом десяти днів з моменту встановлення таких, але не пізніше шести місяців з моменту відкриття виконавчого провадження; незалежно від наявності/відсутності підстав для повернення виконавчого документа процедура повинна бути ініційована державним виконавцем не пізніше шести місяців з моменту відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, скаржник вказує, що виконавець за весь час жодного разу не повідомив Підприємство "Фармасайнс Україна Інк" про хід виконавчого провадження не вчинив передбачених та запропонованих проханнями скаржника дій.

Підприємство вказує, що ознайомившись зі справою (виконавчим провадженням) останнім виявлено, що в ній відсутній і виконавець не виніс відповідний акт звернення стягнення із бюджету, не повідомив Підприємство "Фармасайнс Україна Інк" про нього і не звернувся до Центрального органу виконавчої влади для стягнення на користь Підприємства коштів із державного бюджету передбачених для цього.

Натомість повернув виконавчий лист (судовий наказ), із зазначенням в ньому про наявність права на повторне звернення.

Втім, скаржник відзначає, що виконавче провадження було відкрите тривалий час, і виконавець повинен був використати всі можливі способи стягнення коштів, чого у свою чергу останнім здійснено не було.

Як про це вказує скаржник, Підприємство у заяві просило у виконавця про задоволення прохання і його виконання зокрема:

- Керуючись ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження": винести постанову про відкриття виконавчого провадження, не пізніше наступного робочого дня після одержання виконавчого документа та направити його на адресу для листування вказану стягувачем.

- Керуючись ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження": під час відкриття виконавчого провадження винести постанову про арешт майна (коштів) боржника.

- Керуючись п. 3 ч. 5 ст. 19 та ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження": зобов`язати боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про його доходи та майно.

Керуючись ч. 8 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження": провести перевірку майнового стану боржника у 10-деяний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому здійснювати таку перевірку згідно ЗУ "Про виконавче провадження": не рідше ніж один раз на три місяці.

- Подати запит до банківських установ щодо отримання інформації про наявні у боржника рахунки (п. 21 ч. 3 ст. 18). У подальшому здійснювати таку перевірку згідно ЗУ "Про виконавче провадження": не рідше ніж один раз на два тижні з моменту відкриття виконавчого провадження.

- Згідно п. 8 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження": здійснити реєстрацію обтяжень майна боржника.

- У разі невиконання боржником законних вимог державного виконавця, вирішити питання про притягнення боржника до адміністративної відповідальності в порядку ст. 1188-13 КпАП України, а в разі неявки на вимогу держаного виконавця - вжити заходи для застосування приводу.

- Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження": у разі ухилення боржника від виконання рішення суду, вжити заходи для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

- Згідно ч. 2 ст. 76 ЗУ "Про виконавче провадження": якщо у поведінці боржника буде виявлено ознаки злочину, передбаченого в ст. 382 КК України (невиконання судового рішення), скласти про це відповідний акт та звернутися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, суд вказує, що жодних доказів, щоб свідчили про вчинення державним виконавцем вищевказаних дій матеріали справи не містять.

Крім того, суд зауважує, що Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) ніяким чином не спростовано доводів скаржника, будь яких пояснень по суті поданої скарги до суду не надходило.

Також суд відзначає, що жодних доказів, щоб свідчили про протилежне, тобто, про вчинення передбачених ЗУ "Про виконавче провадження" дій задля виконання судового рішення у примусовому порядку, суду не представлено.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Положеннями статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, оскільки, державним виконавцем не надано суду будь яких пояснень щодо поданої скарги з посиланням на відповідні засоби доказування, доводів скаржника відповідно не спростовано, а також не надано належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження № 58963009, то за таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої Підприємством "Фармасайнс Україна Інк" скарги та наявність правових підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2021 ВП № 58963009.

Керуючись статтями 43, 135, 234, 342 та 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) (03127, місто Київ, вул. Ломоносова, будинок 22/15; ідентифікаційний код: 34999976) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн 00 коп.

2. Дана ухвала є виконавчим документом відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

3. Строк пред`явлення даної ухвали для виконання до 11.09.2021.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код: 26255795).

5. Боржником за даною ухвалою є: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) (03127, місто Київ, вул. Ломоносова, будинок 22/15; ідентифікаційний код: 34999976).

6. Скаргу Підприємства "Фармасайнс Україна Інк" на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) у справі № 910/978/19 - задовольнити.

7. Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2021 року ВП № 58963009, що перешкоджає розгляду справи і надати вказівку уповноваженим особам Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) поновити виконавче провадження.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14.06.2021.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов