ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" червня 2021 р. Справа №914/1248/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

секретар судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури №15/1-824вих-21 від 07.05.2021 (вх.№01-05/1648/21 від 01.12.2020)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 (суддя Манюк П.Т.)

у справі №914/1248/20

за позовом: Фермерського господарства Здирський Віталій Миколайович, с. Княжий Міст Мостиського району Львівської області

до відповідача: Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, м. Судова Вишня Мостиського району Львівської області

про визнання поновленим договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки

за участю представників:

від Львівської обласної прокуратури: Сенів О.П. прокурор

від позивача: Жиравецький Т.М. адвокат

присутній Чоба О.М.

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Здирський Віталій Миколайович» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області про визнання поновленим договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20 задоволено заяву Фермерського господарства Здирський Віталій Миколайович та Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області про затвердження мирової угоди у справі № 914/1248/20, затверджено мирову угоду від 13.08.2020, укладену між Фермерським господарством Здирський Віталій Миколайович та Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області у справі №914/1248/20 у редакції, викладеній в резолютивній частині ухвали, провадження у справі закрито.

За змістом ухвали мирова угода укладена сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується поновлення договору оренди землі від 26.07.2005, укладеного між Мостиською районною державною адміністрацією і ФГ «Здирський Віталій Миколайович» та зареєстрованого у Мостиському районному відділі Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26.07.2005 № 04:05:454:00033.

Мировою угодою сторони погодились визнати, що земельна ділянка площею 29,2950 га, що є об`єктом оренди згідно договору оренди землі від 26.07.2005 , та земельна ділянка площею 30,4529 га, кадастровий номер :10:000:0178, розташована за адресою: Львівська обл., Мостиський р., сільська рада Довгомостиська, цільове призначення: землі запасу є однією і тією ж земельною ділянкою, з незначними розбіжностями меж та зміщенням земельної ділянки площею 29,2950 га, що є об`єктом оренди згідно договору оренди землі від 26.07.2005, на північний схід відносно земельної ділянки площею 30, 4529 га кадастровий номер :10:000:0178; для приведення договору у відповідність до існуючої ситуації слід внести зміни до Договору оренди землі від 26.07.2005 щодо характеристик об`єкта оренди, зокрема щодо розташування земельної ділянки, її площі, площі ріллі та доповнити договір пунктом про кадастровий номер такої земельної ділянки; у зв`язку із тим, що Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області є власником земельної ділянки площею 30,4529 га, згідно кадастрового номеру :10:000:0178, то для приведення договору у відповідність до існуючої ситуації, слід внести зміни до договору в частині того, хто виступає орендодавцем в преамбулі договору та у реквізитах сторін, зокрема замінити Мостиську районну державну адміністрацію на Судововишнянську міську раду Мостиського району Львівської області; визнати поновленим договір оренди землі від 26 липня 2005 року, який був укладений між Мостиською районною державною адміністрацією і Фермерським господарством «Здирський Віталій Миколайович» та зареєстрований у Мостиському районному відділі Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26.07.2005 року за № 04:05:454:00033, на той самий строк і на тих самих умовах з дати затвердження судом цієї Мирової угоди; з метою забезпечення виконання мирової угоди, укласти між ФГ «Здирський Віталій Миколайович» та Судововишнянською міською радою, як новим власником земельної ділянки, додаткову угоду.

01.12.2020 до Західного апеляційного господарського суду звернувся заступник керівника Львівської обласної прокуратури із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 справу №914/1248/20 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 було повернуто апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури №15/1-321 вих-20 від 27.11.2020 (вх. № 01-05/3521/20 від 01.12.2020) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20 на підставі п.1 ч.5 ст.260 ГПК України. Постановою Верховного суду від 15.02.2021 ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 залишено без змін.

11.05.2021 на поштову адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20, у якій скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали про затвердження мирової угоди від 17.08.2020 у справі №914/1248/20, скасувати оскаржену ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, стягнути з ФГ Здирський Віталій Миколайович в користь Львівської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.05.2021 справу №914/1248/20 передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 поновлено заступнику керівника Львівської обласної прокуратури строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20, відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 09.06.2021.

04.06.2021 від ФГ «Здирський Віталій Миколайович» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні 09.06.2021 прокурор надав пояснення щодо обґрунтування вступу прокурора у справу на стадії апеляційного провадження.

Представник позивача надав пояснення щодо фактичних обставин спору, зазначив, що умови мирової угоди сторонами виконано, в тому числі відшкодовано міській раді витрати, пов`язані з оголошенням аукціону щодо права оренди земельної ділянки, умовами мирової угоди прав територіальної громади не порушено.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. В судове засідання з метою представництва інтересів Судовишнянської міської ради з`явився Чоба О.М., на підтвердження повноважень надав суду довіреність від 01.04.2021, видану Судовишнянською міською радою Львівської області, яка не може бути належним доказом повноважень особи представляти інтереси органу місцевого самоврядування в порядку самопредставництва у відповідності до вимог ч.3 ст.256 ГПК України

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи право на звернення до суду із апеляційною скаргою на судове рішення заступник керівника обласної прокуратури стверджує, що суд затвердив мирову угоду, укладену на шкоду територіальній громаді міста Судова Вишня.

Прокурор визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Судововишнянську міську раду, яка є відповідачем у справі.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що спір у справі №914/1248/20 порушує інтереси територіальної громади як законного власника земельної ділянки, поновлення договору оренди якої є предметом господарського спору, а відсутність належного владного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання земель.

Обґрунтовуючи неналежний захист міською радою інтересів територіальної громади у спірних правовідносинах, прокурор вказує, що укладення мирової угоди, якою сторони погодились поновити договорі оренди земельної ділянки з порушенням норм Закону України «Про оренду землі», Земельного та Цивільного кодексів, призвело до недоотримання бюджетом значних коштів внаслідок відсутності в додатковій угоді зазначення нового розміру вартості земельної ділянки та непроведення аукціону з продажу спірної земельної ділянки. Про намір поновити договір оренди земельної ділянки Судововишнянській міській раді було відомо ще з січня 2020 року, оскільки позивач у справі ФГ «Здирський В.М.» звертався із відповідними заявами. Міська рада відмовляла позивачу у такому поновленні, а під час розгляду справи в суді першої інстанції у заявах по суті спору заперечувала проти задоволення позовних вимог. Однак, в останньому судовому засіданні повністю змінила свою позицію, підписавши мирову угоду на шкоду територіальній громаді, інтереси якої міська рада представляла.

Шкода інтересам територіальної громади полягає в тому, що мировою угодою погоджено поновлення договору оренди без врахування того, що орендована позивачем земельна ділянка та ділянка, яка є предметом спору є різними об`єктами оренди; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на день затвердження мирової угоди була в сім разів вищою, від нормативно-грошової оцінки, зазначеної в договорі оренди 2005 року; спірну земельну ділянку включено до переліку ділянок комунальної власності для підготовки лоту для проведення земельних торгів у формі аукціону з метою продажу права оренди, укладено договір з ПП «Фірма «СОМГІЗ» про підготовку лоту до проведення та про організацію торгів у формі аукціону, на що витрачено бюджетних коштів у розмірі 24 тис.грн.

Прокурор вважає, що незвернення Судововишнянської міської ради до суду з апеляційною скаргою, яка б передбачала належний та ефективний спосіб захисту порушених прав, свідчить про неналежний спосіб захисту порушених інтересів територіальної громади уповноваженим органом та є правовою підставою для звернення прокуратури до суду з цією апеляційною скаргою.

З огляду на це, Львівська обласна прокуратура в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернулась до Судововишнянської міської ради із листом від 11.03.2021 про самостійне оскарження радою ухвали Господарського суду Львівської області від 17.08.2020, однак, орган місцевого самоврядування листом від 12.04.2021, який надійшов до Львівської обласної прокуратури 19.04.2021, повідомив, що підстав для оскарження не вбачає, що свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень протягом розумного строку, як це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Також прокурор вказує, що неналежність захисту інтересів територіальної громади у сфері захисту права комунальної власності на землю, які у даному випадку збігаються з інтересами держави, має прояв в неналежній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень та підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з позовом до суду. В цьому випадку прокурор не виступає альтернативним суб`єктом звернення до суду, оскільки суб`єкт владних повноважень хоча і має повноваження захистити інтереси держави, не звернувся за захистом порушеного права, а отже, здійснює його неефективно упродовж значного періоду часу.

В якості доказів належного дотримання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» до апеляційної скарги додано лист Львівської обласної прокуратури №15/1-463вих21 від 11.03.2021, адресований Судововишнянській міській раді Львівської області з вимогою вирішити питання оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 17.08.2020, відповідь Судововишнянської міської ради Львівської області №477/02-18 від 12.04.2021 про те, що орган місцевого самоврядування не вбачає підстав для оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 17.08.2020, та лист Львівської обласної прокуратури №15/1-784вих21 від 30.04.2021 з повідомленням Судововишнянської міської ради Львівської області про намір оскарження в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Львівської області від 17.08.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, зазначає, що у постанові від 15.02.2021 Верховний Суд, залишаючи без змін ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 про повернення апеляційної скарги Заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у цій справі дійшов висновку про те, що прокурор не наділений повноваженнями визначити процесуальну поведінку відповідача у господарській справі неналежною і самостійно звернутись з апеляційною скаргою фактично на захист інтересів такого відповідача. Позивач вважає, що Судовишнянська міська рада є самостійним представником інтересів територіальної громади, які в даній справі не порушуються.

З приводу порушення інтересів територіальної громади під час укладення мирової угоди позивач вказує, що на замовлення позивача проведено дві земельно-технічні експертизи. За висновками експерта №25/20-20-я від 09.03.2020 та №16/03-20я від 27.03.2020 встановлено, що з місця розташування, конфігурацій та площ земельної ділянки площею 29,2950 га, що є об`єктом оренди за договором від 26.07.2005, та земельної ділянки площею 30,4529 га, кадастровий номер :10:000:0178, вбачається, що обидві земельні ділянки по суті є однією і тією ж земельною ділянкою. Усі відмінності між вказаними земельними ділянками зумовлені проведенням інвентаризації земельних ділянок державної власності та складенням відповідної технічної документації у зв`язку із мінами до законодавства, в тому числі щодо орендованої фермерським господарством земельну ділянку без будь-яких суттєвих змін самої ділянки: поділу, об`єднання раніше сформованих земельних ділянок тощо.

Окрім того, позивач зазначає, що територіальна громада не понесла жодних збитків у зв`язку з наданням послуг ПП «СОМГІЗ», що були надані Судововишнянській міській раді відповідно до договору про підготовку лоту до проведення та про організацію і проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення №210520/10О від 21.05.2020, оскільки на виконання умов мирової угоди позивач відшкодував відповідачу вказані витрати у повному обсязі.

Також позивач звертає увагу на те, що прокурор стверджує про порушення права територіальної громади через «занижений» розмір орендної плати, однак, в оскаржуваній ухвалі не вирішувалось питання розміру орендної плати і ефективним способом захисту прав територіальної громади в цьому випадку є звернення прокурора з позовом про внесення змін до договору оренди в частині плати. Разом з цим, розмір орендної плати, який сплачує позивач не є сталим, постійно індексується, а також змінюється внаслідок зміни нормативно-грошової оцінки орендованої земельної ділянки.

Позивач вважає, що апеляційна скарга прокурора не містить жодних доводів щодо незаконності оскарженої ухвали про затвердження мирової угоди, а всі аргументи зводяться лише до незгоди апелянта зі змістом мирової угоди.

На підтвердження зазначених у відзиві обставин, позивач надав суду копію договору №21/0520/10-О про підготовку Лоту до проведення та про організацію і проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 21.05.2020, укладеного між Судововишнянською міською радою та ПП «Фірма «Сомгіз» з додатком (перелік земельних ділянок), додаткову угоду від 15.09.2020 до цього договору, укладену між Судововишнянською міською радою, ПП «Фірма «Сомгіз» та ФГ «Здирський Віталій Миколайович» про те, що ФГ «Здирський Віталій Миколайович» зобов`язується оплатити послуги, надані ПП «Фірма «Сомгіз» міській раді, рахунок фактуру №СФ-0000815 від 18.09.2020 на суму 24480,00 грн. та квитанцію №ПН5348 на суму 24480,00 грн. про оплату вказаного рахунку-фактури, акт приймання-передачі до договору №21/0520/10-О від 21.05.2020 про відсутність у сторін претензій щодо виконання умов договору.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини третьої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор не брав участі під час розгляду справи в суді першої інстанції, водночас, апеляційну скаргу подає заступник керівника обласної прокуратури, таким чином, вимогу частини третьої статті 24 Закону України «Про прокуратуру» дотримано.

У статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 ст.23 вказаного Закону, відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Відповідно до ч.4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Матеріалами апеляційної скарги підтверджується дотримання прокурором вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду з метою захисту його інтересів, дотримання прокурором, який не брав участі під час розгляду справи в суді першої інстанції, вимог ч.3 ст.24 Закону України «Про прокуратуру».

Також прокурор вірно визначив визначив органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Судововишнянську міськраду, яка є відповідачем у справі, оскільки предметом позову у справі №914/1248/20 є визнання поновленим договору оренди землі, а представництво територіальної громади міста Судова Вишня як власника земельної ділянки здійснює Судововишнянська міськрада.

Водночас прокурором не доведено порушення інтересів держави та необхідність їх захисту у справі №914/1248/20.

У розумінні положень пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (пункти 45, 47 постанови).

У пункті 38 постанови від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем.

У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Тобто інститут мирової угоди передбачає в будь-якому випадку зміну процесуальної поведінки сторін, яка полягає у вчиненні дій, які полягають у взаємних поступках з метою досягнення мирного врегулювання спору.

Відтак, твердження прокурора про те, що сторона відповідач у справі, Судововишнянська міська рада, різко змінила процесуальну поведінку, замінивши правову позицію щодо заперечення позовних вимог правовою позицією щодо укладення мирової угоди, не свідчить про те, що відповідач у справі неналежним чином здійснює захист інтересів держави як орган, уповноважений на це державою.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, прокурор не наділений повноваженнями визначити процесуальну поведінку відповідача у господарській справі неналежною і самостійно звернутись з апеляційною скаргою фактично на захист інтересів такого відповідача.

Із таким висновком апеляційного суду погодився Верховний Суд у постанові від 15.02.2021 у цій справі, залишаючи без змін ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 про повернення апеляційної скарги Заступника керівника Львівської обласної прокуратури №15/1-321 вих-20 від 27.11.2020 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20.

Щодо доводів прокурора про те, що самі умови мирової угоди порушують право територіальної громади на ефективне використання землі, колегія суддів зазначає наступне.

У листі Судововишнянської міської ради №477/02-18 від 12.04.2021 на запит Львівської обласної прокуратури, долученому до апеляційної скарги, вказано, що міською радою за запитом прокурора було з`ясовано, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», 27.09.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області відповідно до наказу від 25.09.2018 №13-4873/16-18-СГ передано актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Судововишнянської міської ради загальною площею 987,1983 га, в тому числі земельну ділянку площею 30,4529 га, що є об`єктом оренди, під кадастровим номером, аналогічним номеру земельної ділянки площею 29,2950 га, які є однією і тією ж земельною ділянкою, з незначними розбіжностями меж. Відповідно, при укладенні мирової угоди, ФГ «Зирському В.М.» було передано земельну ділянку тією площею, яка була передана Судовишнянській міській раді згідно з вказаним актом приймання-передачі з земель державної власності у комунальну.

Щодо доводів про те, що поновлення договору на тих самих умовах щодо іншого об`єкту оренди (з розбіжностями в межах) не можливе, слід звернути увагу, що в мировій угоді сторони погодились, що земельна ділянка площею 29, 2950 га, що є об`єктом оренди згідно договору оренди землі від 26.07.2005 року та земельна ділянка площею 30,4529 га, згідно кадастрового номеру :10:000:0178 є однією земельною ділянкою, з незначними розбіжностями меж, та обумовили укладення додаткової угоди з метою вирішення питань розбіжностей. Текст додаткової угоди про внесення змін у преамбулу поновленого договору оренди викладений у п.6 мирової угоди.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 192 ГПК України у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Щодо доводів про витрати, проведені з державного бюджету на підготовку лоту та організацію торгів з метою продажу права оренди на спірну земельну ділянку, колегія суддів бере до уваги докази, надані позивачем разом з відзивом на апеляційну скаргу, про відшкодування, понесених міською радою витрат, здійснене позивачем на виконання п.7 мирової угоди, відповідно до якого сторони домовились, що у зв`язку із визнанням поновленим договору оренди землі від 26.07.2005 року з урахуванням уточнених характеристик об`єкта оренди, зокрема щодо розташування земельної ділянки, її площі, площі ріллі, а також у зв`язку із розробкою Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 30,4529 га кадастровий номер :10:000:0178, із зміною цільового призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) для проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, Фермерське господарство «Здирський Віталій Миколайович» бере на себе зобов`язання оплатити послуги ПП «Фірма «СОМГІЗ», що були надані Судовишнянській міській раді Мостиського району Львівської області на підставі договору про підготовку лоту до проведення та про організацію і проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 210520/10-0 від 21 травня 2020 року у розмірі 24 480,00 грн.

Щодо доводів невигідного для територіальної громади розміру орендної плати, визначеному в поновленому відповідно до мирової договорі оренди, слід зазначити, що внесення змін до договору оренди в частині орендної плати не було предметом спору, а сторони договору не позбавлені права ініціювати відповідні зміни.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що прокурором не доведено підстав для представництва інтересів держави в особі Судововишнянської міської ради, яка є відповідачем у справі за позовом Фермерського господарства «Здирський Віталій Миколайович» про визнання поновленим договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, на стадії апеляційного провадження, зокрема, прокурором не доведено обставин неналежного здійснення уповноваженим державною органом захисту інтересів держави в особі територіальної громади міста Судова Вишня та, загалом, обставин порушення інтересів територіальної громади постановленням оскарженої ухвали Господарського суду Львівської області, якою було затверджено мирову угоду у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на невстановлення підстав для представництва інтересів відповідача у справі прокурором, який не брав участі під час розгляду справи у суді першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 234, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Львівської обласної прокуратури №15/1-824вих-21 від 07.05.2021 (вх.№01-05/1648/21 від 01.12.2020) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1248/20.

2. Матеріали справи №914/1248/20 повернути в місцевий господарський суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 14.06.2021.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.