ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021м. ДніпроСправа № 904/4173/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЕКС", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 186 600, 55 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЕКС" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 186 600,55 грн., з яких: 176 266,77 грн. - основного боргу, 8 132, 14 грн. - витрат від інфляції, 2 241, 64 грн. - 3 % річних.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору про закупівлю товару №117/13/16Е від 21.02.2020 року в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі № 904/4173/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач проти заявлених вимог заперечував, стосовно стягнення основної заборгованості зазначив, що причинами її виникнення стало скрутне фінансове становище підприємства та затримки в рахунках контрагентами комбінату. Щодо заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань та відсотків річних, відповідач просив суд зменшити їх розміру, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема, відсутність спричинення позивачу збитків від невиконання відповідачем зобов`язання за договором.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 року між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) укладено договір про закупівлю товару № 117/13/16Е (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначений в п. 1.2. Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до п. 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Сплави, код 1462 (Феромарганець, феросиліцій), за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Постачальник повинен поставити Покупцеві новий, не бувший у використані Товар, якість якого відповідає умовам діючих стандартів, ТУ, тощо та підтверджується письмовим документом, який надає підприємство - виготовлювач або правомочний орган (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації № 1 становить 707 500,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 141 500,00 грн. Загальна сума становить 849 000,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Товар, який поставляється відповідно до цього Договору, сплачується Покупцем за погодженими цінами в національній валюті України. Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів (п.п.4.1., 4.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії поставки уточнюється в заявках. Термін поставки партії Товару протягом 10-ти календарних днів після заявки. Заявка може направлятися Постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів на адресу вказану в цьому договорі (отримання Постачальником оригіналу заявки є необов`язковим).

Поставка Товару здійснюється відповідно до ІНКОТЕРМ 2010 на умовах DDP, склад Покупця: вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, вул.. Заводська, 3Б, м. Жовті Води, Дніпропетровська область (п. 5.2 Договору).

При поставці партії Товару Постачальник надає сертифікат виробника; рахунок

фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортні документи. Датою поставки Товару та переходу права власності на Товар буде вважатися дата фактичної поставки Товару на склад Покупця (п.п. 5.3., 5.4. Договору).

Специфікацією № 1 до договору, сторони погодили найменування продукції, що підлягає поставці, її кількість, ціну та вартість поставки.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 257 100,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000244 від 27.07.2020 року, № РН-0000289 від 03.09.2020 року, довіреностями на отримання матеріальних цінностей та товарно-транспортними накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 18-28).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, в сумі 80 873,23 грн. (а.с. 30,31), внаслідок чого, в останнього виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 176 266,77 грн.

На час розгляду справи в суді, доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім стягнення суми основного боргу, Позивач розрахував та вимагає стягнення з Відповідача трьох процентів річних у розмірі 2 241,64 грн. за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з 09.10.2020 року по 05.04.2021 року, а також, інфляційні втрати в розмірі 8 132,14 грн. за вказаний період, які розраховані щодо кожної поставки окремо з урахуванням часткових оплат.

Здійснивши перевірку складеного Позивачем розрахунку відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування проведено арифметично правильно.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин щодо здійснення Позивачем поставки товару та порушення Відповідачем своїх зобов`язань в частині сплати за нього визначеної договором суму, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню повністю в розмірі 186 600,55 грн., з яких: 176 266,77 грн. - основного боргу, 8 132,14 грн. - витрат від інфляції, 2 241,64 грн. - 3 % річних.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру інфляційних втрат та відсотків річних, оскільки сума відповідних нарахувань, цілком відповідає розміру простроченого основного зобов`язання, і лише забезпечує компенсацію знецінення грошових коштів Позивача за період прострочення Відповідачем свого грошового зобов`язання, тобто жодним чином не створює надмірного, необґрунтовано тягаря для боржника.

18.05.2021 року Позивач подав до суду заяву про стягнення з Відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування суми понесення витрат на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн., Позивачем подано до матеріалів справи договір про надання правничих послуг від 07.04.2021 року укладений між Позивачем та АО «КФК», акт виконаних робіт від 14.05.2021 року. Крім того, у справу подано ордер адвоката Фісун В.В., виданий АО «КФК» та копію свідоцтва по право на зайняття адвокатською діяльністю.

Пунктом 6.4. Договору про надання правничих послуг сторони погодили, що Клієнт проводить оплату послуг Адвокатського об`єднання протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі судом першої інстанції.

Оцінюючи зазначені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

За змістом ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо їх розмір не відповідає вимогам ч. 4 даної статті.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідач заперечував проти розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що Позивачем подано до суду лише позовну заяву, як заяву по суті спору, яка, судячи по її змісту не вимагала значних витрат часу на її складення, клопотання про долучення до матеріалів справи документів та акту приймання-передачі послуг адвоката. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що заявлений у акті приймання-передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання робіт (наданих послуг), є завищеним та не відповідає критерію розумності, враховуючи те, що справа не є складною.

Крім того, Відповідач наголосив на тому, що матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій (запитів чи звернень до підприємств, установ, організацій) з метою збирання доказів, і це може бути лише підтвердженням того, що всі необхідні докази були у позивача.

Враховуючи наведені обґрунтування Відповідача, зважаючи на незначну юридичну складність правовідносин, що являються предметом даного спору, а також обсяг наданих послуг (консультація, підготовка й подання позовної заяви та відповіді на відзив), суд дійшов висновку щодо неспівмірності розміру заявлених витрат на оплату послуг правничої допомоги, та необхідність зменшення їх розміру на 50 % до суми 3 500,00 грн.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 79902 грн. та витрати на професійну допомогу в розмірі 3 500,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЕКС" (52210, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України/вул. Михайла Гончаренка, 66/5, кв. 42, ) 176 266,77 грн. основного боргу, 8 132,14 грн. витрат від інфляції, 2 241,64 грн. три проценти річних, 2799,01 грн. витрат зі сплати судового збору, 3 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.06.2021

Суддя О.В. Ліпинський