ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 р. Справа № 914/3305/20 (914/986/21)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Гусак Х.Р.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства "Церера Технолоджіс", м. Львів

про: стягнення 7 473 грн. 13 коп. заборгованості по заробітній платі

у межах справи № 914/3305/20

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ СОФТ", м. Київ

про банкрутство Приватного підприємства "Церера Технолоджіс" (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 106, ідентифікаційний код 41538642)

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - присутній особисто

від відповідача: не з`явився

Історія розгляду справи.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача: Приватного підприємства "Церера Технолоджіс" про стягнення 7 473 грн. 13 коп. заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою суду від 20.04.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи № 914/3305/20 про банкрутство Приватного підприємства "Церера Технолоджіс", та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 25.05.2021 р.; встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Ухвалою суду від 25.05.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.06.2021 р.

В судовому засіданні 08.06.2021 р. позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

На адресу суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 20.04.2021 р. (про відкриття провадження у справі), який було надіслано відповідачу на адресу зазначену позивачем у позовній заяві (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 106, яка відповідає адресі як місцезнаходження юридичної особи-відповідача згідно даних з ЄДРЮО,ФОП та ГФ, отриманого судом за безкоштовним запитом на офіційному сайті Міністерства юстиції України), з поштовими відмітками "за закінченням терміну зберігання - адресат відсутній за вказаною адресою (вибув)". Поштове відправлення (ухвала суду від 25.05.2021 р. про закриття провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.06.2021 р.), яке надіслане на адресу боржника 27.05.2021 р. рекомендованим листом, що підтверджується списком №415/1626 листів рекомендованих Господарського суду Львівської області від 27.05.2021 р., на дату судового засідання 08.06.2021 р. на адресу суду не повернулось. Водночас за результатами відстеження поштового відправлення за трек-номером 106 на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта" (https://ukrposhta.ua/) станом на 08.06.2021 р. з`ясовано, що поштове відправлення у поштовому відділені 79024 міста Львова 01.06.2021 р. не вручене під час доставки (витяг з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" станом на 08.06.2021 р., а також список згрупованих поштових відправлень, долучено до матеріалів справи).

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року по справі № 910/16249/19 звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Також у згаданій постанові Верховний Суд зазначив, що оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Відтак, суд зазначає, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Водночас суд звертає увагу, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 р. у справі №916/2349/17).

Суд заслухавши думку позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що обом сторонам у справі були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що у період з 1 листопада 2019 р. по 24 грудня 2019 р. знаходився у трудових відносинах з ПП "Церера Технолоджіс" та 24 грудня 2019 р. за наказом №179к від 24.12.2019 р. був звільнений за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Під час перебування у трудових відносинах з відповідачем, останнім було нараховано позивачу заробітну плату у розмірі 13 139,25 коп., що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України №944 Форма ОК-5. Проте при звільнені відповідач про нараховану суму позивача не повідомив та жодних виплат не здійснив. Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача невиплачену йому заробітну плату, яка складає 7 473,13 грн. Також позивач звернув увагу, що при виході на адресу відповідача ним було з`ясовано, що відповідач за місцезнаходженням відсутній, що також було встановлено посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області.

Позиція відповідача:

Відповідач явку повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, строк на подання відзиву в даній справі сплив.

Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Господарським судом Львівської області ухвалою від 05.01.2021 р. відкрито провадження у справі №914/3305/20 про банкрутство відповідача - Приватного підприємства "Церера Технолоджіс". На даний час справа №914/3305/20 перебуває в процедурі ліквідації.

Згідно із ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно із ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає розгляду Господарським судом Львівської області в межах провадження у справі №914/3305/20 про банкрутство відповідача - Приватного підприємства "Церера Технолоджіс".

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Як встановлено судом, позивач - ОСОБА_1 з 01.11.2019 р. знаходився у трудових відносинах із відповідачем - ПП "Церера Технолоджіс", про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці позивача.

Наказом №179к від 24.12.2019 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи за угодою сторін, в порядку п. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України, про що здійснено відповідний запис у трудовій книжці позивача.

Як зазначено у позовній заяві, у період перебування у трудових відносинах з ПП "Церера Технолоджіс" позивачу було нараховано заробітну плату у розмірі 13 139,25 грн., проте при звільненні позивача 24.12.2019 р. нараховану суму заробітної плати йому не виплачено.

Згідно доданої до позовної заяви довідки Пенсійного фонду України №944 Форма ОК-5, сформованої 11.03.2020 р., ПП "Церера Технолоджіс" нараховано ОСОБА_1 у грудні 2019 р. 13 139,25 грн., з якої сума до виплати, як зазначає позивач у позовній заяві та яку просить стягнути, складає 7 473 грн. 13 коп. (без утримання із цієї суми податків та обов`язкових платежів і зборів).

Докази про виплату відповідачем заробітної плати позивачу при звільненні в розмірі 7 473,13 грн. в матеріалах справи відсутні.

Слід також зазначити, що як вбачається з доданого до позовної заяви листа Головного управління Держпраці у Львівській області віл 12.03.2020 р. №3264/4/14-04, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.01.2020 (вх.№Л-74 від 21.01.2020) щодо можливих порушень законодавства про працю ПП "Церера Технолоджіс" в частині невиплати заробітної плати, посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області 05.03.2020 року було здійснено вихід за місцем знаходженням ПП "Церера Технолоджіс" (за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 ) та встановлено, що за вказаною адресою об`єкт відвідування відсутній. Про відсутність відповідача за його місцезнаходженням також зазначено позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці", ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було нараховано позивачу за грудень 2019 р. заробітну плату в розмірі 13 139 грн. 25 коп., з якої позивач просить стягнути 7 473 грн. 13 коп. Відповідач доказів виплати позивачу заробітної плати на день звільнення 24.12.2019 р. та на дату судового засідання суду не надав, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 7473 грн. 13 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також, слід зазначити, що як роз`яснено абзацом 5 п.6 Постанови Верховного суду України №13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З огляду на все вищенаведене, суд дійшов висновку позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованої заробітної плати в розмірі 7 473 грн. 13 коп. (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті).

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з ч. 2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений згідно з п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а позовні вимоги задоволено повністю, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід державного бюджету.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86,123, 129, 236-241, 327 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Церера Технолоджіс" (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 106, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 7 473 грн. 13 коп. - заробітної плати (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті).

3. Стягнути з Приватного підприємства "Церера Технолоджіс" (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 106, ідентифікаційний код в ) в дохід Державного бюджету України 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 14.06.2021 р.

Суддя А.Я. Морозюк