ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021р. Справа № 904/6633/20
За позовом: Широківської районної спілки споживчих товариств , смт. Широке

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Технологія КР», смт. Широке

Про: стягнення 3 104,00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

Широківська РССТ (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Еко Технологія КР» ( відповідач ) про стягнення 3 104, 00 грн. ( в т.ч.: 2 000, 00 грн. - основна заборгованість; 184, 00 грн. - пеня за неналежне виконання умов договору та 920, 00 грн. - штраф) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати орендних платежів за договором здачі в операційну оренду основних засобів №10 від 01.01.20р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 14.12.20р. було відкрите провадження у справі №904/6633/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами. Копії цієї ухвали були своєчасно направлені на юридичну адресу позивача та поштову адресу відповідача ( 53700, смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул. Соборна, буд. №104а). 10.03.21р. від органів зв`язку надійшло поштове повідомлення направлене на адресу відповідача з посиланням «За закінченням терміну зберігання».

15.03.21р. судом отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 15.03.21р., відповідно до якого місцезнаходження відповідача є: 53700, смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул. Соборна, буд. №104а). У зв`язку з чим ухвалою суду від 15.03.21р. вирішено повторно направити на юридичну адресу відповідача копію ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.20 р. у справі №904/6633/20. Окрім того, копію вищезазначеної ухвали було надіслано на електронну адресу відповідача ( а.с.63).

ТОВ «Еко Технологія КР» ( відповідач ) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був неодноразово повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням , направленим на адресу відповідача та повернутим органами зв`язку з посиланням «За закінченням терміну зберігання» ( а.с.58-62).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Як наголосив ВС у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18.03.21 р. по справі № 911/3142/19 : «…Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а , у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Отже, доводи скаржника про те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення на адресу Товариства рішення суду першої інстанції, спростовуються наведеним вище. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»). Оскільки представник Товариства був присутній у судовому засіданні, яке відбулося 26.02.2020, а також ухвалою суду першої інстанції повідомлений про призначення справи до розгляду на 20.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто Товариство було обізнане про існування судового провадження у справі, останнє мало вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження, стан надходження поштової кореспонденції тощо »

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021р. №104 продовжено період карантину до 30.04.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021р. №405 продовжено період карантину до 30.06.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом , не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

01.01.20р. між Широківською РССТ (орендодавець) та ТОВ «ЕКО Технологія КР» (орендар) було укладено договір здачі в операційну оренду основних засобів №10, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в тимчасове платне користування приміщення №8 площею 13, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: 53700, Дніпропетровська обл., Широківський район , смт. Широке, вул. Соборна (Леніна), 104а (що підтверджується відповідним актом приймання передачі від 01.01.20р., підписаного між сторонами, а.с.12) та надав право користування земельною ділянкою , на якій знаходяться будівлі та споруди і яка прилягає до них (п.1.1. договору).

Згідно п. 2.1. договору вступ орендаря у користування основними засобами настає одночасно зі підписанням сторонами договору та акту приймання-передачі. Повернення основних засобів з операційної оренди здійснюється за актом приймання передачі основних засобів з операційної оренди (п.2.3. договору).

Однією із істотних умов цього договору є обов`язок орендаря своєчасно вносити орендну плату орендодавця. В п.3.1. договору сторони погодили, що орендна плата сплачується в національній валюті України та визначається за домовленістю сторін і складає: - 1000, 00 грн. (одна тисяча грн.) за місяць з урахуванням індексу інфляції за даними Держкомстату України (п.3.1. договору). Орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця до 15 го числа кожного місяця, (починаючи з лютого місяця 2020р.) в якому здійснюється користування об`єктом оренди, за січень місяць 2020 року оренду плату сплатити до 31-го січня 2020р. включно; розмір орендної плати може бути змінений орендодавцем у випадку збільшення індексу інфляції більше ніж на 15% згідно даних Держкомстату з моменту укладення даного договору. Згідно п. 4.3.2. договору, орендар зобов`язався своєчасно, не пізніше 15 числа ( починаючи з лютого місяця 2020 року) поточного місяця і в повному обсязі сплачувати на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату, а оплату комунальних послуг та інших платежів здійснювати у три денний строк після отримання рахунків від орендодавця; за січень 2020р. орендну плату сплатити до 31.01.20р. включно.

Відповідно до п.5.1.2. договору, починаючи з 01.02.20р. за порушення терміну перерахування коштів, встановлених п.4.3.2. , орендар сплачує пеню у розмірі 0,2% та штрафну санкцію в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення. Згідно п. 6.1. цей договір вступає в силу 01.01.20р. та діє до 31.12.20р. (а.с.10-11).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, позивач свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином, надав послуги з оренди майна ( у період травень-червень 2020р. ) на загальну суму 2 000, 00 грн. та виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату послуг оренди за цей період (а.с.14-17). Однак відповідач в порушенням прийнятих на себе зобов`язань оплату орендної плати за цей період не здійснив; у зв`язку з чим (відповідно до наданого позивачем розрахунку ), за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначений період в розмірі 2 000, 00 грн.

Окрім того позивач відповідно до п.5.1.2. договору нарахував відповідачу: 184, 00 грн. - пені за неналежне виконання умов договору та 920, 00 грн. штрафу.

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості ( з урахуванням пені та штрафу) не надано. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , складає 3 104, 00 грн.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 ЦК України). За користування майном з наймача стягується плата, розмір якої встановлений договором найму ( ст. 762 ЦК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідачем на їх спростування не надано жодного доказу. За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Технологія КР» ( 53700, смт. Широке, Широківського району Дніпропетровської області, вул. Соборна, 104а; код ЄДПРОУ 42250767) на користь позивача - Широківської районної спілки споживчих товариств (53700, смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул. Соборна, 104а; ): 2 000, 00 грн. заборгованості; 184, 00 грн. пені; 920, 00 грн. штрафних санкцій та 2 102, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 17.06.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя О.Ю.Васильєв