Справа № 909/93/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.06.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галфайн",

вул. Калнишевського, буд.1, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400;

представник позивача: адвокат Якубовський Олександр Олександрович,

вул. Січових Стрільців, 10/1, м. Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мясоопт",

пров. Пожарний, буд. 3В, оф. 11, м. Могильов, Республіка Білорусь, 212030;

про стягнення 2 253 408,29 рос. рублів, з яких: 1 577 250,00 рос. рублів - основний борг, 627 637,50 рос. рублів - пеня, 48 520,79 рос. рублів - 3% річних,

за участю:

від позивача: Якубовський Олександр Олександрович - адвокат, (ордер серія АТ №1007412 від 04.02.2021; свідоцтво №736 від 31.05.2010);

від відповідача: не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галфайн" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мясоопт" про стягнення 2 253 408,29 рос. рублів, з яких: 1 577 250,00 рос. рублів - основний борг, 627 637,50 рос. рублів - пеня, 48 520,79 рос. рублів - 3% річних за неналежне виконання грошового зобов"язання за контрактом №16/10/19 від 16.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 22.04.2021 підготовче засідання відкладено на 17.06.2021 о 10:30 год. та запропоновано ТОВ "Мясоопт" надати для огляду в судовому засіданні договір переведення боргу №29/10-19 від 29.10.2019 в оригіналі.

Представник позивача в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча про дату час та місце був належним чином повідомлений ухвалою суду від 22.04.2021. Однак адресував суду заяву №15- ю від 04.06.2021 (вх№8456/21 від 04.06.2021), в якій у зв"зку з неможливістю прибути в судове засідання представника відповідача, просить суд провести розгляд справи без його участі. Крім того, у письмових запереченнях №13-ю від 22.04.2021 (вх№6435/21 від 05.05.2021) відповідач повідомив суд про відсутність у ТОВ "Мясоопт" іншого договору переведення боргу №29/10-19 від 29.10.2019 в оригіналі. Звертає увагу суду, що у відповідності до пункту 5.4. договору обмін документами між сторонами здійснювався за допомогою електронної пошти і такі документи мають однакову юридичну силу з оригіналом. Одночасно відповідач просить суд витребувати у АТ АКБ "Львів" інформацію про платника коштів зарахованих 18.11.2019, 10.12.2019, 13.12.2019, 26.12.2019, 06.10.2019 на рахунок одержувача - ТОВ "Галфайн" згідно виписки АТ АКБ "Львів" за період з 01.01.20219 по 03.02.2021 та інформацію чи надавався банку договір переведення боргу №29/10-19 від 29.10.2019.

При розгляді судом клопотання відповідача про витребування доказів, суд дійшов висновку, що останнє не узгоджується з вимогами процесуального закону, а тому не підлягає до задоволення.

Так, приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не наведено перед судом заходів, які ним вжито для отримання вказаних у клопотанні доказів самостійно, а також причин неможливості самостійного отримання та подання суду таких доказів, як і не наведено підстав, з яких випливає, що такі докази є в наявності у АТ АКБ "Львів".

Разом з тим судом встановлено, що подана позивачем до матеріалів справи виписка АТ АКБ "Львів" за період з 01.01.20219 по 03.02.2021 не містить інформації про платника коштів зарахованих 18.11.2019, 10.12.2019, 13.12.2019, 26.12.2019, 06.10.2019 на рахунок одержувача - ТОВ "Галфайн". Водночас приписи пунктів 2, 4 частини 2 статті 42, частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України зобов"язують учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; добросовісно користуватися процесуальними правами та не зловживати ними.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що кожен зобов"язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов"язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, зважаючи на приписи частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, які надають право суду витребувати докази самостійно у випадку сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, що в наявності в даному випадку, суд вважає за правильне витребувати у позивача первинні документи в підтвердження здійснення платежів 18.11.2019, 10.12.2019, 13.12.2019, 26.12.2019, 06.10.2019 на рахунок одержувача - ТОВ "Галфайн" із вказівкою платника коштів.

При цьому правила частин 7 - 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України вказують на те, що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.02.2009 у справі "Олюджіч проти Хорватії" навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення. Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України", від 07.10.2010 у справі "Богатова проти України"). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Одночасно судом враховано, як пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, так і практику Європейського суду з прав людини стосовно справедливого і публічного розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, тощо.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги приписи пунктів 1-3 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до яких, завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, зібрання відповідних доказів, а також, враховуючи те, що питання визначене пунктом 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України - не розглянуто, суд приходить до висновку про відкладення підготовчого засідання.

Водночас, згідно з статтею 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Частиною 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Між державами - учасницями Співдружності Незалежних Держав 20.03.1992 у місті Київ вчинено Угоду про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (ратифіковано постановою Верховної Ради України №2889-XII від 19.12.1992). Ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Відповідно до статті 5 цієї Угоди Компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання

рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Враховуючи вище сказане, суд приходить до висновку про необхідність звернення до Компетентного суду Республіки Білорусь - Економічного суду Могильовської області (вул.Первомайська, 85, м.Могильов, Республіка Білорусь, 212030) з судовим дорученням про вручення відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Мясоопт" (пров.Пожарний, буд.3В, оф.11, м.Могильов, Республіка Білорусь, 212030) ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 та виклику (повідомлення) про дату, час та місце судового розгляду справи.

Керуючись статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненою 20.03.1992 в м.Київ, статтям 74, 81, 177, 182, 183, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання №13-ю від 22.04.2021 (вх№6435/21 від 05.05.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мясоопт" про витребування доказів - відмовити.

2. Підготовче засідання відкласти на 22.07.2021 о 10:30год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області за адресою: вул.Грушевського, 32, м.Івано-Франківськ, Україна, 76018, зал судових засідань № 6.

3. Позивачу надати суду до 15.07.2021 первинні документи в підтвердження здійснення платежів 18.11.2019, 10.12.2019, 13.12.2019, 26.12.2019, 06.10.2019 на рахунок одержувача - ТОВ "Галфайн" із вказівкою платника коштів або оформлену з дотриманням правових норм банківську довідку з інформацією аналогічного змісту.

Одночасно суд звертає увагу, що неповідомлення про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу, передбачених статтями 131-135 Господарського процесуального кодексу України, зокрема суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідної особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

4. Позивачу надати суду до 05.07.2021 нотаріально засвідчений переклад на російську мову ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021.

5. Суд звертає увагу, що повноваження представників сторін підтверджуються документами визначеними статтями 56, 60 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі Судова влада України, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі: http://court.gov.ua/fair/sud5010/

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/

Вебадреса Господарського суду Івано-Франківської області: http://if.arbitr.gov.ua/sud5010/

e-mail суду: . Інформація за тел.: (0342) 55-94-88

Звернути увагу, що учасники справи можуть отримувати процесуальні документи в електронному вигляді. Для цього необхідно зареєструватись в системі, розміщеній на офіційному вебпорталі "Судова влада України" (https://e-court.mail.gov.ua/?_task=login&_action=plugin.registration_rules) та подати до суду заявку для отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.Кобецька