ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/522/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.

за участю представників:

від позивача - Лебединська І.С. (на підставі ордеру);

від відповідача - Шепітко О.Ю. (в порядку самопредставництва);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ (61068, м. Харків, пр-т Московський, б.96а, 1);

до відповідача: Державного підприємства Одеський авіаційний завод (65121, м. Одеса, просп. Небесної сотні, буд. 32- А);

про стягнення 139979, 31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 01.03.2021 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ до відповідача: Державного підприємства Одеський авіаційний завод (вх.№ГСОО 541/21), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року в розмірі 62841,29 грн, з яких: 52 452,24 грн. сума основного боргу, 177,43 грн. пені, 6200,03 грн. сума інфляційних нарахувань, 4011,59 грн. 3 % річних, а також стягнути заборгованість за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року в розмірі 77138,02 грн., з яких: 61 881,78 грн. сума основного боргу, 11448,13 грн. пені, 2635,67 грн. інфляційних нарахувань, 1172,44 грн. 3% річних, а також витрати на професійну правову допомогу в розмірі 15000 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року та договору №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року в частині оплати за поставлений товар.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів (вх.№ГСОО 5637/21 від 01.03.2021 року), в якому просив суд витребувати у Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» належним чином засвідчені копії специфікацій, укладених до Договору №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року та специфікацій, укладених до Договору №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року було відкрито провадження у справі №916/522/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на "05" квітня 2021 року.

Між тим, судове засідання від 05.04.2021 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Невінгловської Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року, враховуючи закінчення перебування судді Невінгловської Ю.М. на лікарняному, судом було призначено підготовче засідання на 23.04.2021 року.

16.04.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ надійшла заява (вх.№ГСОО 10654/21) про долучення до матеріалів справи договору про надання правової допомоги.

У судовому засіданні від 23.04.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку ч.3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, про продовження строку підготовчого провадження у справі №916/552/21 на 30 днів та протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на 19.05.2021 року.

11.05.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ надійшла заява (вх.№ГСОО 12672/21) про долучення до матеріалів справи договору про надання правової допомоги та ордеру.

17.05.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ надійшло клопотання (вх.№ГСОО 13203/21), в якому позивач просив суд поновити строк для подання доказів та долучити докази часткової проплати основної заборгованості відповідача.

19.05.2021 року до суду від Державного підприємства Одеський авіаційний завод надійшла заява (вх.ГСОО № 13646/21) про закриття провадження у справі №916/522/21 в частині стягнення 52 307, 40 грн. В обґрунтування вказаної заяви відповідач повідомляє, що Державним підприємством Одеський авіаційний завод сплачено заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ в сумі 52 307,40 грн. за договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №777 від 31.03.2021 року.

У судовому засіданні від 19.05.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, якою задоволено клопотання позивача, поновлено строк для подання доказів та залучено їх до матеріалів справи. При цьому, у судовому засіданні від 19.05.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на 31.05.2021 року.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року судом було закрито провадження у справі №916/522/21 в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства Одеський авіаційний завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ 52 307, 40 грн. основного боргу за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року, в зв`язку з відсутністю предмету спору.

31.05.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ надійшла заява (вх.№ГСОО 14553/21), в якій позивач просив суд долучити до матеріалів справи додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги.

У судовому засіданні від 31.05.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, якою було відмовлено в задоволенні клопотанні позивача, з підстав наведених у судовому засіданні в порядку ч. 10 ст. 240 ГПК України. При цьому, у судовому засіданні від 31.05.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи №916/522/21 до розгляду по суті на 07.06.2021 року.

07.06.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ надійшла заява (вх.№ГСОО 15296/21), в якій позивач просив суд долучити до матеріалів справи додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги та ордер.

У судовому засіданні від 07.06.2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а також просив призначити судове засідання для вирішення питання щодо відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі, посилаючись на неможливість їх подання до закінчення судових дебатів.

Представник відповідача у судовому засіданні від 07.06.2021 року заперечував в частині позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, просив суд відмовити в їх задоволенні. При цьому, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості не заперечував.

У судовому засіданні від 07.06.2021 року судом оголошено вступну та результативну частину судового рішення та повідомлено, що повний текст рішення буде складено 17.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року та договору №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року в частині оплати за поставлений товар.

Так, 05.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПОСТАЧ» (продавець) та Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» (покупець) було укладено договір №92/МТЗ -18 (надалі Договір №92/МТЗ-18), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставляти та передати у власність Покупця матеріали, запасні частини, комплектуючі, які використовуються у літакобудуванні (далі - «Товар»), а покупець прийняти та оплатити такий Товар в асортименті, кількості та за цінами, визначеними на підставі тендерних пропозицій та викладеними у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 2.3 Договору №92/МТЗ-18, датою поставки Товару за кількістю є дата підписання накладної щодо приймання Товару Покупцем. Датою приймання Товару за якістю є дата проходження Товаром вхідного контролю на підприємстві Покупця.

Положенням п.п.4.1-4.3 Договору №92/МТЗ-18, оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, згідно рахунку-фактури. Оплата за договором здійснюється окремо по кожній партії Товару наступним чином: покупець, на підставі виставленого рахунку Продавця, протягом 10 банківських днів, перерахує аванс, в розмірі 50% від загальної суми Товару, який постачається; другий платіж, в розмірі 50 % від суми Товару, який поставлено, буде здійснено Покупцем, протягом 10 банківських днів, які рахуються з дня прийняття Товару, при умовах проходження вхідного контролю, якщо тендерні пропозиції не погіршують умови оплати, визначені договором. Датою оплати товару вважається дата отримання коштів на поточний рахунок продавця.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором.

05.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПОСТАЧ» (продавець) та Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» (покупець) було укладено додаткову угоду до договору №92/МТЗ -18, відповідно до п.2 якої сторонами було продовжено термін дії Договору №92/МТЗ-18 до 31.12.2020 року.

Як вбачається з матеріалів, позивачем у відповідності до умов Договору були виставлені рахунки на оплату товару, зокрема рахунок на оплату покупцю №543 від 18.03.2019 р., №23 від 09.01.2019 р., №1305 від 16.07.2019 р., №1304 від 16.07.2019 р., №1547 від 28.08.2019 р., №1884 від 22.10.2019 р., №2043 від 14.11.2019 р., №2087 від 20.11.2019 р., №3 від 03.01.2020 р., №164 від 04.02.2020 р., №725 від 18.06.2020 р.

На виконання умов Договору №92/МТЗ-18, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 89682,47 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме: №923 від 04.07.2019 року на суму 36900,47 грн., №929 від 18.07. 2019 року на суму 25200,00 грн., №1124 від 05.08.2019 року на суму 4140,00 грн., №1121 від 05.08.2019 року на суму 4020,00 грн., №1309 від 03.09.2019 року на суму 3600,00 грн, №1616 від 22.10.2019 року на суму 1170,00 грн., №1757 від 15.11.2019 року на суму 4200,00 грн, №2 від 03.01.2020 року на суму 2412,00 грн., №3 від 03.01.2020 року на суму 2832,00 грн, №146 від 02.03.2020 року на суму 2688,00 грн, №645 від 18.06.2020 року на суму 2520,00 грн, а також відповідними податковими накладними.

Однак, згідно виставлених позивачем рахунків, 50 % авансу від поставленого товару ДП «ОАЗ» сплатив частково на загальну суму 37230, 23 грн., зокрема ним оплачено рахунок №543 від 18.03.2019 року (видаткова накладна №543 від 18.03.2019 року) на суму 18450, 23 грн., рахунок №2043 від 14.11.2019 року (видаткова накладна №1757 від 15.11.2019 року) на суму 2100 грн., рахунок №1305 від 16.07.2019 року (видаткова накладна №1124 від 05.08.2019 року) на суму 2070 грн., рахунок №1304 від 16.07.2019 року (видаткова накладна №1121 від 05.08.2019 року) на суму 2010 грн, рахунок №23 від 09.01.2019 року (видаткова накладна №929 від 18.07.2019 року) на суму 12600 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та випискою по рахунку позивача за період з 01.06.2019 року по 31.01.2021 року.

Як зазначає позивач, за поставлений товар за Договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року, ДП «ОАЗ» в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 52452, 24 грн.

Окрім того, судом встановлено, що 11.03.2020 року між Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПОСТАЧ» (продавець) укладено договір №49/МТЗ-20 (надалі Договір №49/МТЗ-20) відповідно до умов п.1.1 якого продавець зобов`язується передати, а покупець-прийняти та оплатити Товар КОД ДК 021:2015 « 24900000-3 - Чисті хімічні речовини та різноманітна хімічна продукція»). Конкретна кількість Товару, його найменування, номенклатура, вартість та терміни постачання, визначаються на підставі конкурсної пропозиції № 5290627 від 17.02.2020 року, що проводиться через електронну систему закупівель «Рrozzoro» і вказується у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.2.5 Договору №49/МТЗ-20, датою поставки товару за кількістю є дата підписання накладної щодо приймання Товару на склад Покупця. Датою приймання Товару за якістю є дата проходження Товаром вхідного контролю на підприємстві Покупця. При відсутності зауважень до якості Товару та супровідної документації, Товар рахується прийнятим Покупцем.

Умовами п. 3.1 Договору №49/МТЗ-20 визначено, що загальна вартість Договору складає 104 614, 80 грн.. з урахуванням ПДВ, і включає всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування, страхування, навантаження, розвантаження та всі інші витрати Продавця пов`язані з виконанням цього Договору.

Положенням пп.4.1-4.2 Договору №49/МТЗ-20, оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, згідно рахунку-фактури. Оплата за договором здійснюється окремо по кожній партії товару, на умовах, визначених тендерами, але не більше ніж 50% від загальної вартості товару який постачається. Остаточний розрахунок проводиться впродовж 15 банківських днів, які рахуються від дати проходження товаром вхідного контролю, який здійснюється на підприємстві покупця. При відсутності зауважень до якості товару та супровідної документації покупець перерахує 30% від суми поставленого товару, який пройшов вхідний контроль, та 20% від суми поставленого товару продовж 15 банківських днів які рахуються від дати реєстрації Продавцем податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У п.6.1.1. Договору №49/МТЗ-20 визначено, що покупець зобов`язаний зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати грошові кошти за поставлений товар. Водночас, зазначене положення кореспондується положенням п. 6.4.1 Договору №49/МТЗ-20, відповідно до якого продавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за поставлений товар.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами, скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2020 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором. (п. 10.4 Договору).

Відповідно до специфікації №1, що є додатком №1 до Договору №49/МТЗ-2020 року, загальна вартість товару, що постачається за даною специфікацією складає 104614, 80 грн, у тому числі ПДВ 20%.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено рахунок на оплату товару №345 від 16.03.2020 року на суму 104 614, 80 грн.

В подальшому, на виконання умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковою накладною №372 від 22.06.2020 року на суму 104614, 80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за поставлений товар згідно рахунку №345 від 16.03.2020 року відповідачем було сплачено кошти в сумі 52307 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №508 від 01.04.2020 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість з оплати залишку вартості товару у сумі 52307 грн.

Окрім того, на виконання умов Договору №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року ТОВ «УКРПОСТАЧ» було поставлено ДП "ОАЗ" товари згідно видаткових накладних, а саме за видатковою накладною №656 від 22.06.2020 р. на суму 4337,98 грн та видатковою накладною №657 від 22.06.2020 р. на суму 5236,80 грн, що також підтверджується відповідними видатковими накладними. За поставлений товар ТОВ «УКРПОСТАЧ» також виставлено ДП "ОАЗ" рахунки на оплату №738 від 22.06.2020 року та рахунок на оплату №739 від 22.06.2020 року, які залишились відповідачем не оплаченими.

Таким чином, як зазначає позивач, за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 61 881, 78 грн.

Водночас, під час розгляду справи, Державним підприємством Одеський авіаційний завод було частково сплачено заборгованість за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року, у розмірі 52307, 40 грн, у зв`язку з чим судом в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, було закрито провадження по справі в цій частині позовних вимог.

З врахуванням наведеного, за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року, у відповідача наявна заборгованість за поставлений товар у розмірі 9574, 38 грн.

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідачем за договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року та договором №92/МТЗ-18 до 31.12.2020 року, у добровільному порядку не сплачено заборгованість за поставлений в загальному розмірі 62026, 62 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вбачається з умов Договору №92/МТЗ-18 та Договору №49/МТЗ-20, обов`язку позивача поставити та передати відповідачу товар кореспондує обов`язок відповідача оплатити поставлений товар.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, відповідачем, в порушення вимог положень ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів сплати вартості товару на загальну суму 62026, 62 грн. на користь позивача.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконав умови укладеного між сторонами договору №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року та договору №49/МТЗ -20 від 11.03.2020 року, а саме за фактично отриманий товар розрахувався частково з порушенням строку, в зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 62026, 62 грн. (за договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року у розмірі 52452,24 грн. та за договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року у розмірі 9574, 38 грн.), що підтверджується відповідними доказами, наявними у матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ та стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року у розмірі 52452,24 грн. та за договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року у розмірі 9574, 38 грн.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Так, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договорів, позивачем було нараховано пеню у розмірі 177, 43 грн., інфляційних втрат у розмірі 6200, 03 грн, 3% річних у розмірі 4011, 59 грн. за договором №92/МТЗ-18, а також пеню у розмірі 11448, 13 грн., інфляційних витрат у розмірі 2635,67 грн, 3% річних у розмірі 1172, 44 грн за договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року.

У відповідності до ч.1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, а також відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, умовами п. 6.3 Договору №92/МТЗ-18 передбачено, що за порушення строків оплати товарів з покупця стягується пеня у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок розміру пені за Договором №92/МТЗ-18, встановив його помилковість, з огляду на те, що позивачем невірно обрано період заборгованості, оскільки не враховано банківські дні, при цьому, не враховано, що період заборгованості включає в себе періоди заборгованості за 50% авансу та 50 % остаточного розрахунку окремо. Так, зокрема прострочена заборгованість зі сплати 50% авансу за рахунком №164 від 04.02.2020 року починається з 19.02.2020 року, однак, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд не виходить за межі позовних вимог, період заборгованості нараховується з 12.03.2020 року та на суму авансу, тоді як заборгованість на інші 50% за видатковою накладною виникає з 18.03.2020 року. З огляду на зазначене, за допомогою системи „Ліга-Закон, суд зробив власний розрахунок пені та визначив, що її розмір становить 171,90 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
252006.07.2020 - 22.07.2020176.0000 %7.02
252023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %17.76
252004.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %20.25
252023.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %20.25
252011.12.2020 - 28.12.2020186.0000 %7.43
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
134412.03.2020 - 12.03.2020111.0000 %0.41
134413.03.2020 - 17.03.2020510.0000 %1.83
268818.03.2020 - 23.04.20203710.0000 %27.18
268824.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %28.8
268812.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %18.06
268823.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %18.95
268804.09.2020 - 12.09.202096.0000 %3.96

За умовами п. 7.4 Договору №49/МТЗ-20 передбачено, що за прострочення оплати покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунок розміру пені за Договором №49/МТЗ-20, встановив його помилковість, з огляду на те, що позивачем невірно обрано період заборгованості, оскільки не враховано банківські дні, а також положення ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, у зв`язку з чим, за допомогою системи „Ліга-Закон, суд зробив власний розрахунок пені та визначив, що її розмір становить 3591, 18 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5230715.07.2020 - 22.07.202086.0000 %0.033 %*137.20
5230723.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*737.44
5230704.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*840.34
5230723.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*840.34
5230711.12.2020 - 07.01.2021286.0000 %0.033 %*480.20
4337.9815.07.2020 - 22.07.202086.0000 %0.033 %*11.38
4337.9823.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*61.16
4337.9804.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*69.69
4337.9823.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*69.69
4337.9811.12.2020 - 07.01.2021286.0000 %0.033 %*39.82
5236.8015.07.2020 - 22.07.202086.0000 %0.033 %*13.74
5236.8023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*73.83
5236.8004.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*84.13
5236.8023.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*84.13
5236.8011.12.2020 - 07.01.2021286.0000 %0.033 %*48.08
Окрім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Водночас, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення інфляційних витрат за Договором №92/МТЗ-18, суд встановив, його помилковість, зокрема позивачем не враховані банківські дні, при цьому, не враховано, що період заборгованості включає в себе періоди заборгованості за 50% авансу та 50 % остаточного розрахунку окремо. У зв`язку з чим, за допомогою системи „Ліга-Закон суд зробив власний розрахунок інфляційних витрат. Так, при розрахунку, суд встановив, що розмір інфляційних витрат за видатковою накладною №1309 від 03.09.2019 року, №1616 від 22.10.2019 року, №3 від 03.01.2020 року, №2 від 03.01.2020 року, №645 від 18.06.2020 року, №146 від 02.03.2020 року є більшим, ніж заявлений позивачем, однак, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд не виходить за межі позовних вимог, за вказаними видатковими накладними, розмір інфляційних витрат залишається в межах вказаного позивачем розміру.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
19.07.2019 - 22.02.202118450.231.0851567.2320017.46
02.08.2019 - 22.02..0851070.2913670.29
20.08.2019 - 22.02.202120701.088182.592252.59
20.08.2019 - 22.02.202120101.088177.302187.30
13.09.2019 - 17.09.201918001.00712.601812.60
18.09.2019 - 22.02.202136001.081290.323890.32
06.11.2019 - 22.02.202111701.07385.561255.56
02.12.2019 - 22.02.202121001.072151.332251.33
13.01.2020 - 20.01.202012061.0022.411208.41
21.01.2020 - 22.02.202124121.072173.822585.82
21.01.2020 - 22.02.202128321.072204.083036.08
12.03.2020 - 17.03.202013441.00810.751354.75
18.03.2020 - 22.02.202126881.067179.442867.44
06.07.2020 - 22.02.202125201.053133.612653.61
Таким чином, розмір інфляційних витрат за договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року, за підрахунком суду становить 4115, 10 грн.

Водночас, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення інфляційних витрат за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року, суд встановив його помилковість, оскільки позивачем не враховані банківські дні, у зв`язку з чим, за допомогою системи „Ліга-Закон суд зробив власний розрахунок інфляційних витрат та встановив, що розмір інфляційних витрат є більшим, ніж заявлено позивачем, проте, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд не виходить за межі позовних вимог, розмір інфляційних витрат залишається у відповідності до розрахунку позивача.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
15.07.2020 - 22.02..0532773.2155080.21
15.07.2020 - 22.02.20214337.981.053229.994567.97
15.07.2020 - 22.02.20215236.801.053277.645514.44
Отже, судом встановлено, що розмір інфляційних витрат за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року становить 2635, 67 грн.

Також, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 3% річних за Договором №92/МТЗ-18, суд встановив, його помилковість, зокрема позивачем допущені аналогічні помилки, які були встановлені судом із розрахунку інфляційних витрат, зокрема позивачем не враховані банківські дні, а також не враховано, що період заборгованості включає в себе періоди заборгованості за 50% авансу та 50 % остаточного розрахунку окремо. З огляду на зазначене, суд, за допомогою системи „Ліга-Закон зробив власний розрахунок 3% річних та встановив, що його розмір становить 2235, 76 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
18450.2319.07.2019 - 22.02.20215853 %885.61
1260002.08.2019 - 22.02.20215713 %590.30
207020.08.2019 - 22.02.20215533 %93.92
201020.08.2019 - 22.02.20215533 %91.19
180013.09.2019 - 17.09.201953 %0.74
360018.09.2019 - 22.02.20215243 %154.75
210002.12.2019 - 22.02.20214493 %77.33
120613.01.2020 - 20.01.202083 %0.79
241221.01.2020 - 22.02.20213993 %78.91
283221.01.2020 - 22.02.20213993 %92.65
134412.03.2020 - 17.03.202063 %0.66
268818.03.2020 - 22.02.20213423 %75.38
252006.07.2020 - 22.02.20212323 %47.95
Водночас, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 3% річних, за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року, суд встановив його помилковість, зокрема позивачем допущені аналогічні помилки, які були встановлені судом із розрахунку інфляційних витрат, позивачем не враховані банківські дні, у зв`язку з чим, за допомогою системи „Ліга-Закон суд зробив власний розрахунок інфляційних витрат та встановив, що розмір 3% річних становить 1131, 85 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
5230715.07.2020 - 22.02.20212233 %956.73
4337.9815.07.2020 - 22.02.20212233 %79.34
5236.8015.07.2020 - 22.02.20212233 %95.78

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ та стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року у розмірі 52452, 24 грн., пені у розмірі 171, 90 грн., інфляційних витрат у розмірі 4115, 10 грн, 3% річних у розмірі 2235, 76 грн, а також основної заборгованості за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року у розмірі 9574, 38 грн, пені у розмірі 3591, 18 грн, інфляційних витрат у розмірі 2635, 67 грн, 3% річних у розмірі 1131, 85 грн.

При здійсненні вищевказаних висновків суд враховує, що ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, суд вважає за необхідне окремо наголосити, що добросовісність у правовідносинах означає здійснення сторонами заходів, спрямованих на уникнення правопорушення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства Одеський авіаційний завод (65121, м. Одеса, просп. Небесної сотні, буд. 32- А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПОСТАЧ (61001, м. Харків, вул. Фейєрбаха, буд. 8, оф. 4, ) основну заборгованість за Договором №92/МТЗ-18 від 05.02.2018 року у розмірі 52452 /п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят два/ грн. 24 коп., пеню у розмірі 171 /сто сімдесят одна/ грн. 90 коп., інфляційні витрати у розмірі 4115 /чотири тисячі сто п`ятнадцять/ грн.10 коп., 3% річних у розмірі 2235 /дві тисячі двісті тридцять п`ять/ грн.76 коп., а також основну заборгованість за Договором №49/МТЗ-20 від 11.03.2020 року у розмірі 9574 /дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири/ грн. 38 коп, пеню у розмірі 3591 /три тисячі п`ятсот дев`яносто одна/ грн. 18 коп., інфляційні витрати у розмірі 2635 /дві тисячі шістсот тридцять п`ять/грн. 67 коп., 3% річних у розмірі 1131 /одна тисяча сто тридцять одна/ грн. 85 коп., 2079 /дві тисячі сімдесят дев`ять/ грн. 09 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Для вирішення питання про судові витрати призначити судове засідання на 17.06.2021 року о 11:00 год.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 червня 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська