УХВАЛА

м. Київ

14.06.2021Справа № 910/9513/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс

Веста»

про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову в якій заявник просить суд заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), приватним та державним нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати дії щодо посвідчення договорів відчуження (в тому числі продажу, дарування, поділу), а також договорів іпотеки відносно об`єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 149, 8 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

- нежитлове приміщення загальною площею 130, 7 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке належить Релігійній організації Християнське місійне товариство «Україна для Христа «При Всеукраїнському союзі церков євангельських християн-баптистів» (ідентифікаційний код 19117130);

- нежитлове приміщення загальною площею 140, 4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яке належить Релігійній організації Християнське місійне товариство «Україна для Христа «При Всеукраїнському союзі церков євангельських християн-баптистів» (ідентифікаційний код 19117130);

- нежитлове приміщення загальною площею 167, 4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

- нежитлове приміщення загальною площею 124, 1 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник стверджує, що відповідачі будуть відчужувати нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором від 28.05.2015, з метою ускладнення виконання судового рішення.

Однак, заявником не надано жодних доказів, які б свідчили, що відповідачами вчиняються реальні дії щодо реалізації нерухомого майна:

- нежитлове приміщення загальною площею 149, 8 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

- нежитлове приміщення загальною площею 130, 7 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке належить Релігійній організації Християнське місійне товариство «Україна для Христа «При Всеукраїнському союзі церков євангельських християн-баптистів» (ідентифікаційний код 19117130);

- нежитлове приміщення загальною площею 140, 4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яке належить Релігійній організації Християнське місійне товариство «Україна для Христа «При Всеукраїнському союзі церков євангельських християн-баптистів» (ідентифікаційний код 19117130);

- нежитлове приміщення загальною площею 167, 4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

- нежитлове приміщення загальною площею 124, 1 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Наявність у заявника припущень про можливість відчуження спірного нерухомого майна, не є належним та ґрунтовним доказом існування ризиків, які свідчать про утруднення чи неможливість виконання рішення суду.

Суд зазначає, що заявником у заяві про вжиття заходів щодо забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не долучено належних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до прийняття рішення у даній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені.

Таким чином, заява про вжиття заходів забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю. Кирилюк