ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Справа № 915/1565/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

від позивача (представник позивача) - Цюпа В.П.,

від відповідача (представник відповідача) - Савін Д.С.,

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (представник третьої особи)- Бойко Н.І.,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не з`явилась,

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не з`явилась,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром",

54001, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 16; ,

до відповідача: Доманівської селищної ради,

56401, Миколаївська область, Доманівський район, смт Доманівка, вул. Центральна, 48; ,

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 ,

адреса: 56401, Миколаївська область, Доманівський район, с. Олександрівка;

РНОКПП НОМЕР_1 ,

2. ОСОБА_2 ,

адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ,

3. ОСОБА_3 ,

адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3

про: визнання недійсним рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області №82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності" та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом № 149 від 21.12.2020 до Доманівської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області № 82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності" та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Миколаївмолпром" є власником виробничих потужностей з переробки молока та виробництва молочних продуктів, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 . Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлового об`єкта від 08.08.2007 посвідченого приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області Лацановською С.М. 08.08.2007 зареєстрованого в реєстрі за № 1315 Відкрите акціонерне товариство "Миколаївмолпром" (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Миколаївмолпром") придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Торговий дім "Доманівський" комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_3 . Придбаний комплекс належав продавцю ТОВ "Торговий дім "Доманівський" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконкомом Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області від 12.12.2006 та зареєстрованого у Вознесенському МБТІ 12.12.2006, реєстраційний номер 17099027, номер запису 14 в книзі 1. Попереднім власником комплексу будівель було колективне підприємство "Доманівський сир завод". Крім того власниками статутного капіталу ТОВ "Миколаївмолпром" громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 505 у колективного підприємства "Доманівський сир завод" було придбано комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_4 .

Зазначає, що вказані об`єкти нерухомого майна, придбані ТОВ "Миколаївмолпром", а також гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 використовуються, як єдиний цілісний майновий комплекс, а саме виробничі потужності з переробки молока та виробництва молочних продуктів. Для обслуговування майнового комплексу, а саме виробничих потужностей з переробки молока та виробництва молочних продуктів попередньому власнику колективному підприємству "Доманівський сир завод" було виділено земельну ділянку площею 2.24 га. Зазначена земельна ділянка була надана КП "Доманівський сир завод" згідно державного акту на право постійного користування землею серія МК № 35. Вся територія виробничих потужностей придбаних і ТОВ "Миколаївмолпром" і гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має одну спільну огорожу, збудовану з камня, бетонних плит, та профнастилу.

Також вказує, що 25.11.2020 представником ТОВ "Миколаївмолпром" отримано від ОСОБА_1 документи, що свідчать про наявність у його власності майна, яке знаходиться на території, на якій розміщені виробничі потужності з виробництва харчових продуктів. Право власності ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області від 21.05.2008 № 82 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю".

Позивач вважає, що рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради від 21.05.2008 № 82, яке стало підставою для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно є незаконними.

Зазначає, що нежитлова будівля, на яку ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 - це незакінчене будівництво котельні, яку в свій час почало будувати колективне підприємство "Доманівський сир завод". Відповідно до акту проведення прилюдних торгів від 20.12.2005 ОСОБА_1 придбав приміщення незакінченого будівництва котельні, яка належить КП "Доманівський сирзавод". Оскільки придбано об`єкт незавершеного будівництва, то його власник мав право лише на будівельні матеріали та може діяти лише у двох напрямках. Перший - розібрати об`єкт незавершеного будівництва та забрати будівельні матеріали, оскільки відповідно до ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення) майна особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Другий - добудувати об`єкт та ввести його в експлуатацію у відповідності до вимог законодавства.

Вказує, що на сьогоднішній день нежитлова будівля, на яку ОСОБА_1 виконавчим комітетом Доманівської селищної ради Миколаївської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 на підставі рішення Доманівської селищної ради Миколаївської області від 21.05.2008 № 82 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю" залишається не добудована та знаходиться в тому ж стані, в якому вона була на момент її продажу з прилюдних торгів.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 в редакції, що діяла на момент прийняття Доманівською селищною радою рішення № 82 від 21.05.2008 та видачі свідоцтва про право на нерухоме майно від 25.07.2008 передбачено, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію. Позивач звертає увагу, що на момент прийняття рішення № 82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю", яке стало підставою для видачі свідоцтва та відповідно і на момент видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008, у ОСОБА_1 були відсутні акт про право власності на землю і рішення про відведення йому земельної ділянки з метою будівництва. Також був відсутній акт комісії про прийняття об`єкта в експлуатацію. Зазначає, що такий акт відсутній і на сьогоднішній день. Вважає, що в даному випадку відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень та діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; прийняте відповідачем рішення від 21.05.2008 № 82 порушує права позивача, оскільки позбавляє його права та можливості оформити земельну ділянку, яка використовується підприємством у господарській діяльності.

Із посиланням на викладене, приписи ст. 19 Конституції України, ст. ст. 21, 328 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів", позивач просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області №8 2 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності" та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2020 позовну заяву № 149 від 21.12.2020 ТОВ "Миколаївмолпром" залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказана ухвала отримана позивачем 04.01.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 546.

13.01.2021 до суду від позивача на виконання ухвали суду від 28.12.2020 надійшов лист від 13.01.2021 на усунення недоліків позовної заяви, в якому останній зазначає, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області № 82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю" та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 є незаконними та порушують права та інтереси позивача, оскільки недобудована будівля знаходиться на території виробничих потужностей підприємства, де виробляються продукти харчування та знаходиться в жахливому санітарному стані, що спричиняє ризики можливого порушення гігієнічних умов виробництва продуктів харчування, що вплине на якість безпечність продукції, яку виробляє підприємство; до того ж зазначив, що наявність на території недобудованого об`єкту, на який незаконно видано свідоцтво про право власності, позбавляє позивача можливості оформити право на земельну ділянку, яку підприємство використовує у господарській діяльності та на якій знаходиться нерухоме майно позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 915/1565/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16.02.2021.

08.02.2021 до суду від відповідача надійшла заява про відкладання підготовчого засідання у справі № 915/1565/20, в якій останній посилається на неможливість бути присутнім в судовому засіданні у визначений ухвалою суду день у зв`язку з запровадженими постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантинними заходами, пов`язаними із загрозою поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

15.02.2021 до суду засобами телефонного зв`язку ( факс NO: НОМЕР_4 ) від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , надійшла заява від 15.02.2021, в якій останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату, з посиланням на те, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі № 915/1565/20 він не отримував, будь-які листи від Господарського суду Миколаївської області на його поштову адресу не надходили, про дату підготовчого засідання у справі, яка призначена на 16.02.2021, довідався випадково 15.02.2021 від представника Доманівської селищної ради, у зв`язку з чим був позбавлений можливості своєчасно підготувати та надати свої заперечення та пояснення щодо суті, предмету позову, а також надати відповідні докази.

16.02.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Семенчук Н.О. у відпустці.

Після виходу судді з відпустки, ухвалою суду від 19.02.2021 підготовче засідання по справі призначено на 18.03.2021, та на адресу сторін направлені ухвали повідомлення.

12.03.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання від 11.03.2021 № 352, в якому останній просить долучити до матеріалів справи заяву про поновлення процесуального строку на подання відзиву у справі № 915/1565/20 від 10.03.2021 та клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приватне підприємство «Веселий Роздол».

В заяві про поновлення процесуального строку на подання відзиву від 10.03.2021 № 342, відповідач зазначає, що 21.01.2021 на адресу Доманівської селищної ради надійшла ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18.01.2021 про відкриття провадження у справі, проте у зв`язку з тим, що начальник юридичного відділу виконавчого органу селищної ради починаючи з 25.01.2021 по 05.02.2021 включно перебував у щорічній відпустці, та враховуючи той факт, що інших профільних спеціалістів - юристів в штаті юридичного відділу на даний час немає, селищна рада не змогла у встановлені судом строки подати відзив на позовну заяву ТОВ «Миколаївмолпром». Також зазначає, що начальник юридичного відділу зміг ознайомитися з ухвалою суду від 18.01.2021 лише 08.02.2021, в перший робочий день після виходу із щорічної відпустки. У зв`язку з чим просить поновити процесуальний строк на подання Доманівською селищною радою відзиву на позовну заяву ТОВ «Миколаївмолпром» у справі № 915/1565/20.

У відзиві на позовну заяву від 10.03.2021 відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідачем зазначено наступне.

В тpaвні 2008 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Доманiвської селищної ради iз заявою (заява вiд 06.05.2008 року) про надання дозволу на оформлення права власностi на нежитлову будiвлю, яка була придбана ним на прилюдних торгах в груднi 2005 року, до заяви ОСОБА_1 було додано належнi копiї протоколу прилюдних торгiв вiд 02 грудня 2005 року та Акту проведення прилюдних торгiв вiд 20.12.2005, яким було зафiксовано перемоry ОСОБА_1 на торгах та підтверджено сплатy коштiв за придбане майно. Вказанi документи засвiдчували придбання ОСОБА_1 лоту - примiщення незакiнченого будiвництва котельнi, яке розташовано за адресою АДРЕСА_4 та належало КП «Доманівський сирзавод». Рішенням виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області від 21.05.2008 вказану заяву ОСОБА_1 було розглянуто та керуючись п.10 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та абз. 13 п.п. а) п. 6.1 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 6/5, було вирішено оформити право приватної власності на нежитлову будівлю котельні. Зазначає, що в подальшому комунальним пiдприємством «Возненсенське МБТI» було зареєстровано право власностi на вказане примiщення за ОСОБА_1 , та видано свiдоцтво про право власностi на нерухоме майно та Витяг про реєстрацiю права власностi. Зазначає, що з моменту прийняття вiдповiдного рiшення виконкомом селищної ради та оформлення права власностi до грудня 2020 року жодних звернень, претензiй, та нарікань щодо прийнятого рiшення вiд будь-яких осiб до селищної ради не надходило.

Вважає рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області від 21.05.2008 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю" законним та обгрунтованим, оскільки воно приймалось на підставі наявного свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, яке є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів. Зазначає, що позивач помилково посилається на необхідність подання заявником документів, передбачених абз. 1 п.п. а п. 6.1 р. 6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 в редакції, що діяла на момент прийняття Доманівською селищною радою рішення № 82 від 21.05.2008 та видачі свідоцтва про право на нерухоме майно від 25.07.2008, оскільки вказаний перелік документів стосується новозбудованих, перебудованих або реконструйованих об`єктів нерухомого майна, а не майна придбаного з прилюдних торгів, які проводились відповідною уповноваженою та спеціалізованою організацією. Окрім того, зазначає, що прийняття та існування вказаного рішення виконавчого комітету жодним чином не порушує будь-яких прав, свобод та інтересів позивача, які б потребували судового захисту, а з самої позовної заяви не зрозуміло в чому саме полягає порушення права позивача, яким чином оспорюване позивачем рішення позбавляє права на оформлення земельної ділянки та яке відношення взагалі таке рішення має до порядку та можливості оформлення земельної ділянки за позивачем.

Крім того зазначає, що комплекс, який придбаний позивачем 08.08.2007 році розташований за іншою адресою, відмінною від адреси, за якою розташована будівля котельні, яка була придбана ОСОБА_1 , а тому залишається незрозумілим, яким чином придбання комплексу приміщень позивачем може впливати на прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення чи навпаки, яке відношення та який вплив на інтереси позивача має прийняте виконавчим комітетом рішення від № 82 від 21.05.2008. До того ж, за наявною в розпорядженні селищної ради інформацією право власності або право користування на земельну ділянку за ТОВ «Торговий дім Доманівський», який виступав продавцем за договором купівлі-продажу від 08.08.2007, оформлено не було.

Окрім того зазначає, що комплекс будівель, який був придбаний третіми особами у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розташований за адресою: АДРЕСА_4 . В той ж час, комплекс, який був придбаний позивачем ТОВ «Миколаївмолпром» за договором купівлі-продажу від 08.08.2007 року у ТОВ «Торговий дім «Доманівський» розташований за адресою АДРЕСА_3 . Таким чином, саме фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як власники придбаних будівель, мають право на оформлення права власності або права користування земельними ділянками, на яких розміщені відповідні придбані ними приміщення. Окремо зазначає, що відповідно до пункту 1.2. договору купівлі-продажу від 20.06.2013, укладеного між КП «Доманівський сирзавод» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , право власності на майно, що є предметом договору, було оформлено в ході проведення ліквідаційної процедури на підставі такого ж рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради від 15.08.2012, а зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на майно 29.05.2013, тобто набагато пізніше ніж було оформлено право власності ОСОБА_1 . Вважає, що жодного права на оформлення права власності або права користування земельною ділянкою (земельних ділянок), на яких розміщені об`єкти нерухомості, розташовані за адресою АДРЕСА_4 , ТОВ «Миколаївмолпром» не має, так як не є власником таких будівель.

Також зазначає, що за період з моменту придбання ТОВ «Миколаївмолпром» у ТОВ «Торговий дім «Доманівський» комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та до листопада 2013 року, ТОВ «Миколаївмолпром» жодного разу не звертався до Доманівської селищної ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки з метою подальшого укладання договору оренди або викупу відповідної земельної ділянки, а тому твердження позивача про порушення та позбавлення його права на оформлення ділянки є необгрунтованими. Так, в листопаді 2013 року до Доманівської селищної ради надійшло клопотання голови правління ПрАТ «Миколаївмолпром» (правонаступником якого є ТОВ «Миколаївмолпром») від 29.11.2013 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років із земель промисловості для обслуговування будівель ПрАТ «Миколаївмолпром», які знаходяться в АДРЕСА_3 . Рішенням Доманівської селищної ради було надано ПрАТ «Миколаївмолпром» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6100 га в довгострокову оренду терміном на 49 років із земель промисловості для обслуговування будівель ПрАТ «Миколаївмолпром» які знаходяться в АДРЕСА_3 . Цим же рішенням зобов`язано керівництво ПрАТ «Миколаївмолпром» замовити проект землеустрою та подати його на затвердження Доманівській селищній раді. Проте, як зазначає відповідач, з того моменту і до теперішнього часу з боку ПрАТ а потім і ТОВ «Миколаївмолпром» не було вжито жодної дії щодо виконання вказаного вище рішення сесії Доманівської селищної ради, проект землевідведення розроблений не був та на затвердження не подавався.

Також відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що позивач використовує земельну ділянку без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) земельною ділянкою, Доманівською сільською радою було прийнято рішення від 30.06.2020 року № 65 «Про затвердження Акту про визначення обсягу збитків, завданих місцевому бюджету внаслідок використання товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївмолпром» земельної ділянки без правовстановлюючих документів в межах населеного пункту АДРЕСА_3 », нараховані збитки склали 1225448,57 грн.

Окремо зазначає, що на протязі всього часу, починаючи з 2007 року і до теперішнього часу, ТОВ «Миколаївмолпром» працює безперебійно та повноцінно здійснює свою господарську діяльність навіть при наявності діючого рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради № 82 від 21 травня 2008 року та відповідного договору оренди земельної ділянки, укладеного Доманівською селищною радою з гр. ОСОБА_1 , якому земельна ділянка надана для обслуговування приміщення котельні.

Вважає, що позивач не зазнав жодного втручання в свої права, внаслідок прийняття спірного рішення, оскільки воно не спричинило суттєвого негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди. З`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивачів передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення. Доводи позивача про порушення прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірним рішенням, а тому є безпідставними.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було надано клопотання від 11.03.2021 № 351 про залучення до участі у справі № 915/1565/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне підприємство «Веселий Роздол» ( адреса: 56401, смт. Доманівка, Миколаївська область, вул. Пастера, 33), з посиланням на те, що рішення суду в даній справі може вплинути на права та обов`язки ПП «Веселий Роздол».

В обгрунтування клопотання зазначає наступне.

Земельна ділянка комунальної власності, яка використовується ПП «Веселий роздол» на умовах довгострокової оренди, згідно договору оренди, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Зазначає, що в провадженні Доманівського районного суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ТОВ «Миколаївмолпром» до ОСОБА_1 щодо усунення порушення права власності, предметом вказаного позову є саме та частина кам`яної огорожі, яка межує з ПП «Веселий Роздол» та, частково знаходиться на території земельної ділянки комунальної власності, яку орендує ОСОБА_1 .

На його думку рішення суду в господарській справі може бути використане ТОВ «Миколаївмолпром» як один із аргументів щодо підтвердження права власності на кам`яну огорожу в рамках розгляду цивільної справи. При цьому ПП «Веселий Роздол» може бути поставлене в завідомо неправомірне становище, оскільки вказана огорожа може належати і цьому підприємству, а не позивачу.

Крім того, зазначає, що ПП «Веселий Роздол» може надати додаткову інформацію щодо природи походження огорожі, можливого правового статусу, який має така огорожа та інше.

Окрім того, вказує, що земельна ділянка, на якій розміщені виробничі потужності ПП «Веселий Роздол» та яка знаходиться в користуванні цього підприємства на умовах оренди, межує, частково, з земельною ділянкою, площею 0,1470, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , та з землями комунальної власності, які не надані в користування, але на яких частково розміщені виробничі потужності ТОВ «Миколаївмолпром» та на які, виходячи з суті позовних вимог в даній господарській справі, позивач претендує. На даний час ПП «Веселий Роздол» має такі ж як позивач права на отримання земельної ділянки комунальної власності в користування (або власність).

16.03.2021 до суду від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви у справі № 915/1565/20, в яких останній не погоджується з вимогами, викладеними в позовній заяві та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

В обгрунтування заперечень зазначає наступне.

05 грудня 2005 року на прилюдних торгах по реалізації майна, яке належить КП «Доманівський сирзавод», ним було придбано лот № 1441 «Приміщення незакінченого будівництва котельні, яке розташовано за адресою АДРЕСА_4 », організатором торгів виступала Миколаївська філія СДП «Укрспец`юст». За результатами прилюдних торгів було складено протокол №5150139/1421 та ціна продажу становила - 13980 грн. 20.12.2005 року було складено Акт проведення прилюдних торгів, яким зафіксовано перемогу на торгах та підтверджено сплату коштів за придбане майно.

Зазначає, що видача переможцю прилюдних торгів свідоцтва про придбання майна з торгів є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів.

Рішенням Виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області № 82 від 21 травня 2008 року було оформлено право приватної власності на нежитлову будівлю котельні, яка розташована в АДРЕСА_4 . Зазначає, що приймаючи вказане рішення відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

Після чого на підставі вказано рішення ним було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 року, витяг КП Вознесенське МБТІ №19660008 від 25.07.2008 про реєстрацію права власності, а також виготовлено відповідний технічний паспорт на нежитловий об`єкт.

Вказує, що під час свого звернення до Доманівської селищної ради із заявою про видачу свідоцтва про право власності придбану будівлю, він керувався ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( у відповідній редакції), в якій визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, господарства/побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, а також наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року №6/5 «Про внесення змін та доповнень, до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями).

В наступному рішеннями сесії Доманівської селищної ради Миколаївської області Доманівської селищної ради йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1497 кв.м. в довгострокову оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (обслуговування нежитлової будівлі) із земель сільськогосподарського призначення населеного пункту АДРЕСА_5 в межах території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області та після розроблення відповідного проекту земельній ділянці було присвоєно відповідний кадастровий номер. 06.12.2012 між ним та Доманівською селищною радою було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованою за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 0,1497 га, у тому числі 0,041 га під забудовою та 0,1082 га під проїздами та проходами, строком на 49 років (цільове призначенням земельної ділянки - для обслуговування будівель та споруд). Вказує, що до договору оренди ним додавалися розрахунок орендної плати, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, кадастровий план земельної ділянки, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та інші необхідні документи.

Окрім того, вказує, що в позовній заяві позивач не зазначає, яким чином оспорюване ним рішення виконавчого комітету порушує права, свободи чи інтереси безпосередньо позивача, в чому полягає таке порушення та чому підлягають судовому захисту. Вважає, що твердження позивача про порушення його права не підтверджується жодним належним, допустимим та достовірним доказом.

Щодо тверджень позивача про те, що оспорюване рішення позбавляє ТОВ «Миколаївмолпром» права та можливості на оформлення права на земельну ділянку, яка використовується підприємством у господарській діяльності, зазначає, що, позивач в позові не вказує права на оформлення якої саме земельної ділянки позбавляє його існуюче рішення виконавчого комітету; позивач не зазначає ні площі земельної ділянки, ні її кадастрового номеру, ні будь-яких інших факторів, орієнтирів, які б могли ідентифікувати ту земельну ділянку, право на оформлення якої, на думку позивача, порушується оспорюваним рішенням.

Окрім того, зазначає, що з суті позовної заяви є незрозумілим, яке відношення має ТОВ «Миколаївмолпром» до земельної ділянки, яка, начебто, була в користуванні КП «Доманівський сирзавод», так як комплекс об`єктів нерухомості, згідно наданої копії договору купівлі-продажу, позивач придбавав у ТОВ «Торговий дім «Доманівський». Вказане Товариство є відмінною від КП «Доманівський сирзавод» юридичною особою та було розташовано за адресою АДРЕСА_3 , а КП «Доманівський сирзавод» було розташовано за адресою АДРЕСА_4 . Тобто, зв`язку з земельною ділянкою, яка начебто була в користуванні КП «Доманівський сирзавод», і ТОВ «Миколаївмолпром» взагалі не просліджується.

Також зазначає, що відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Доманівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.12.2020, земельна ділянка, на якій розташована належна йому будівля котельні, право власності на яку було надано рішенням виконавчого комітету №82 від 21.05.2008 року, та яка (земельна ділянка) знаходиться в його користуванні на умовах оренди), межує із землями комунальної власності наданими в оренду ПП «Веселий Роздол» та землями комунальної власності не наданими у власність і користування.

Вважає, що вимоги позивача ТОВ «Миколаївмолпром» задоволенню не підлягають.

18.03.2021 до суду від позивача до суду надійшла відповідь на відзив з додатками та доказами направлення на адресу інших учасників справи.

У відповіді позивач вказує, що оскільки Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», на який посилається відповідач, передбачає повноваження органу місцевого самоврядування на здійснення реєстрації лише об`єктів нерухомого майна, а в 2008 об`єкту нерухомого майна не існувало, як не існує і на сьогоднішній день, то Доманівська селищна рада не мала право керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» виносити рішення №82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності» та здійснювати видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008. Зазначає, що у 2008 році порядок реєстрації об`єктів нерухомого майна здійснювався на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, нормами якого визначено, то реєстрація здійснюється саме об`єкту нерухомого майна, і тільки на підставі відповідних документів. У випадку, якщо будівництво об`єкту не завершено і його не введено в експлуатацію, реєстрація не може бути здійснена. Цим же Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно чітко передбачено, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акту комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію. Зазначає, що в період коли відповідачем приймалось рішення №82 від 21.05.2008 та видавалось свідоцтво від 25.07.2008 редакція Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно взагалі не передбачала можливості здійснювати реєстрацію недобудованих об`єктів. Вказує, що виходячи з вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, на яке посилається і відповідач, недобудований об`єкт не підлягав реєстрації, відповідно і свідоцтво про право власності органи місцевого самоврядування мали право видати, тільки за умови обов`язкової наявності двох документів: акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети, акту комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію. Проте, стверджує, що жодного з зазначених вище документів ОСОБА_1 для здійснення реєстрації не надавав, відповідно у Доманівської селищної ради Миколаївської області не було жодних підстав для прийняття рішення №82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності» та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008. Вважає, що Доманівською селищною радою Миколаївської області незаконно прийнято рішення №82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності» та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008.

Відносно зазначення відповідачем про знаходження недобудованого об`єкту за іншою адресою, вказує, що незавершене будівництво знаходиться на території, яка використовується ТОВ «Миколаївмолпром» у виробничій діяльності, яка відокремлена парканом від інших суб`єктів господарювання. Відповідно до схеми генерального плану розміщення Доманівського сирзаводу недобудована будівля, відносно реєстрації, якої Доманівською селищною радою Миколаївської області прийнято рішення №82 від 21.05.2008 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 на генеральному плані зазначено літерою 19 і знаходиться на території заводу з виробництва молочних продуктів власником якого є ТОВ «Миколаївмолпром». Паркан, який відділяє виробничі потужності ТОВ «Миколаївмолпром» від інших суб`єктів господарювання існує і на сьогоднішній день, знаходиться на балансі ТОВ «Миколаївмолпром». Недобудований об`єкт стосовно якого прийнято рішення №82 від 21.05.2008 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 знаходиться на території, яку у виробничій діяльності використовує ТОВ «Миколаївмолпром».

Також вказує, що за адресою АДРЕСА_4 з моменту будівництва та введення в експлуатацію у 1964 році знаходився Доманівський сирзавод, попереднім власником якого було КП «Доманівський сирзавод», яким було передано частину майна за вказаною адресою, як вклад у статутний капітал ТОВ «Торговий дім «Доманівський». В подальшому і КП «Доманівський сирзавод» і ТОВ «Торговий дім «Доманівський» продали все своє майно ТОВ «Миколаївмолпром» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; все майно власниками якого є ТОВ «Миколаївмолпром» та його засновники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , і яке використовується ТОВ «Миколаївмолпром» в господарській діяльності раніше було одним цілим майновим комплексом, знаходиться в одному місці та за однією адресою.

Що стосується недобудованого об`єкту на який ОСОБА_4 25.07.2008 видано свідоцтво, зазначає, що він теж знаходиться на території майнового комплексу, який використовується ТОВ «Миколаївмолпром» в господарській діяльності. Спочатку адреса недобудованого об`єкту, на який ОСОБА_4 25.07.2008 видано свідоцтво була АДРЕСА_4 , потім в 2019, відповідно до рішення Виконавчого комітету Доманівської селищної ради №25 від 10.04.2019 недобудованому об`єкту змінено адресу з АДРЕСА_4 на нову адресу АДРЕСА_5 . Зазначає, що зміна адреси ніяким чином не свідчить, що недобудований об`єкт не знаходиться на території, яку використовує ТОВ «Миколаївмолпром» у господарській діяльності. Вважає, що відповідач Доманівська селищна рада не надала жодних доказів правомірності дій селищної ради, щодо винесення рішення № 82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності» та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008.

Просить врахувати відповідь на відзив Доманівської селищної ради при розгляді справи №915/1565/20 та за результатами розгляду справи задовольнити позовні вимоги ТОВ «Миколаївмолпром» в повному об`ємі.

У підготовчому засіданні 18.03.2021 судом долучено до матеріалів справи відзив з додатками, відповідь на відзив з додатками, письмові пояснення третьої особи ОСОБА_1 ; розгляд клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи відкладено на наступне підготовче засідання; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 08.04.2021.

08.04.2021 до суду від третьої особи ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких останній вважає позовні вимоги ТОВ «Миколаївмолпром» безпідставними, необгрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Вказує, що з 2005 року ОСОБА_1 став власником спірного об`єкту нерухомого майна на підставі проведених прилюдних торгів, та зареєстрував право власності у 2008 році; 10.04.2019 рішенням виконавчого комітету Доманівської селищної ради № 25 було змінено адресу нежитлового приміщення, загальною площею 395,2 кв.м., яке належить ОСОБА_1 з адреси АДРЕСА_4 на адресу АДРЕСА_5 .

Зазначає, що в переліку майна, власниками якого за Договорами купівлі-продажу є ТОВ «Миколаївмолпром» та його засновники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відсутня нежитлова будівля котельні, загальною площею 395,2 кв.м., а тому вважає посилання ТОВ «Миколаївмолпром» на належність відповідної будівлі позивачу, та як наслідок неправомірність прийнятого рішення про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про права власності на дану будівлю с безпідставними, необгрунтованими, та такими, що не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи.

Вказує, що ТОВ «Миколаївмолпром» на відміну від ОСОБА_1 не є ані користувачем, ані власником земельної ділянки (земельних ділянок), на якій (яких) розташовані нежитлові будівлі, придбані позивачем та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за Договорами купівлі-продажу; земельна ділянка, на якій розташований нежитловий об`єкт, право власності на який оскаржує позивач, знаходиться у ОСОБА_1 в довгостроковій оренді, на 49 років, на підставі Договору оренди земельної ділянки. Вважає, що позивач звернувся до суду без наявності будь-якого порушеного права, адже у позивача відсутні будь-які права не тільки на земельну ділянку, на якій розташоване майно ОСОБА_1 , а й навіть на суміжні земельні ділянки.

Зазначає, що ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності внаслідок проведених електронних торгів з реалізації майна боржника, що є підставою для видачі свідоцтва про право власності; на час державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом об`єкт нерухомого майна законодавство, яке діяло на той період часу, не містило будь-яких заборон щодо проведення державної реєстрації на об`єкт незавершеного будівництва.

Окрім того, стверджує, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки за вимогами позивача сплинув у 2012 році.

Зазначає, що вимога позивача спрямована на позбавлення ОСОБА_1 права власності, та позивачем не зазначено та не наведено будь-якими належними та допустимими доказами належності приміщення котельні позивачу, а також не доведено будь-якими доказами в чому ж саме порушується право позивача; обраний позивачем спосіб захисту не призведе до будь-яких наслідків, за якими позивач міг би відновити свої права, у разі встановлення наявності їх порушення.

Просить в позові відмовити в повному обсязі; у разі встановлення наявності порушеного права ТОВ «Миколаївмолпром», застосувати строки позовної давності та відмовити в позові у зв`язку із спливом строків позовної давності.

У підготовчому засіданні 08.04.2021 представник відповідача вказав, що клопотання від 11.03.2021 № 351 про залучення до участі у справі № 915/1565/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «Веселий Роздол», не підтримує, просить його не розглядати, як помилково направлене. Ухвалою суду від 08.04.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.04.2021, про що представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи ОСОБА_1 повідомлені належним чином в залі судового засідання під розписку та під звукозапис, та на адресу інших учасників справи направлено ухвалу повідомлення.

08.04.2021 та 09.04.2021 до суду від представника ОСОБА_1 надійшли супровідні листи, в яких останній просить приєднати до матеріалів справи докази направлення письмових пояснень ОСОБА_1 на електронні адреси позивача та відповідача та на адреси третіх осіб.

26.04.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на пояснення представника третьої особи Молдованенко М.О. вих.№42 від 26.04.2021, разом з додатками (доказами), в якій позивач стверджує, що оскільки на сьогоднішній день придбане ОСОБА_1 приміщення незакінченого будівництва не добудовано, не введено в експлуатацію та знаходиться в тому стані, в якому воно було на момент його продажу з прилюдних торгів, стверджувати, що останній має у власності нежитловий об`єкт є безпідставним та недоречним.

Що стосується зазначення в поясненні представника третьої особи ОСОБА_1 про правомірність прийняття Доманівською селищною радою спірного рішення №82 від 21.05.2008 та видачу свідоцтва на недобудоване приміщення зазначає наступне.

Вказує, що єдиним документом, який би міг підтвердити статус будівлі, а саме віднесення її до об`єктів житлової чи нежитлової будівлі є акт введення в експлуатацію, однак такого документа надано не було, його не існує і на сьогоднішній день. Звертає увагу, що Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, на яке посилається відповідач у рішенні №82, у відзиві на позовну заяву, а також і в поясненнях третя особа, визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні, яким у даному випадку не є і не може бути об`єкт незавершеного будівництва. Оскільки відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно реєстрації підлягали лише об`єкти, що набули статус об`єкта нерухомого майна, то відповідно приміщення незакінченого будівництва, яке не введено в експлуатацію не можна було реєструвати на надавати документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно.

Що стосується посилання на абз.13 пп.А) п.6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, вважає, що зазначений абзац не може бути застосований, оскільки і пп.А) п.6.1 і абз.13 цього ж пункту передбачає оформлення права власності фізичним та юридичним особам на об`єкти нерухомого майна, яким даний об`єкт не є і не міг бути, як на день винесення відповідачем спірного рішення так і на сьогоднішній день.

Зазначає, що відповідач прийняв рішення №82 та видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно не лише без документів, що підтверджують введення об`єкту в експлуатацію, а й без документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою. Земельна ділянка ОСОБА_1 була надана незаконно лише через 4 роки після видачі свідоцтва. Відповідачем порушено вимоги Тимчасового положення про порядок ресстрації прав власності на нерухоме майно.

Також вказує, що в період, коли відповідачем приймалось рішення №82 від 21.05.2008 та видавалось свідоцтво, редакція Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно взагалі не передбачала можливості здійснювати реєстрацію недобудованих об`єктів. У Доманівської селищної ради Миколаївської області не було жодних підстав для прийняття спірного рішення та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Що стосується зазначення про порушення строків позовної давності, звертає увагу, що про існування рішення Доманівської селищної ради Миколаївської області №82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності» та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 ТОВ «Миколаївмолпром» дізналось лише 25.11.2020. Саме 25.11.2020 ОСОБА_1 надав представнику ТОВ «Миколаївмолпром» документи, якими він підтверджує наявність у його власності на нежитлову будівлю, прав оренди земельної ділянки, на якій розміщені виробничі потужності ТОВ «Миколаївмолпром» з виробництва харчових продуктів.

Зазначає, що оскільки ніхто ніколи не заявляв жодних прав на не добудований об`єкт, не повідомляв про видачу та реєстрацію свідоцтва про право власності на недобудований об`єкт, про рішення №82 від 21.05.2008, то ТОВ «Миколаївмолпром» не знало і не могло знати про рішення №82, свідоцтво від 25.07.2008, належність ОСОБА_1 недобудованого об`єкту. Про наявність претензій ОСОБА_1 до ТОВ «Миколаївмолпром» підприємство дізналось лише 23.11.2020, коли ОСОБА_1 почав рушити паркан, що належить ТОВ «Миколаївмолпром». Про наявність документів ТОВ «Миколаївмолпром» дізналось лише 25.11.2020, коли ОСОБА_1 надав їх представнику ТОВ «Миколаївмолпром». Про наявність та зміст рішення №82 ТОВ «Миколаївмолпром» дізнався лише 10.12.2020, отримавши документи від архівного сектору смт.Доманівка.

Вважає, що строки позовної давності не порушено і позовну заяву подано до суду в строк який менше одного місяця з моменту, коли ТОВ «Миколаївмолпром» стало відомо про порушення його права та про документи, якими права ТОВ «Миколаївмолпром» порушуються.

Що стосується порушеного права ТОВ «Миколаївмолпром» зазначає наступне.

Прийнявши незаконне рішення та незаконно видавши свідоцтво про право власності на недобудований та не введений в експлуатацію об`єкт відповідач Доманівська селищна рада незаконно надала недобудованому та не введеному в експлуатацію об`єкту статус нерухомого майна. В подальшому використовуючи незаконно набутий статус нерухомого майна Доманівська селищна рада уклала з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки і терміном на 49 років передала в оренду земельну ділянку, що належить на праві користування ТОВ «Миколаївмолпром». Відповідачем передано в оренду земельну ділянку на 49 років для обслуговування будівель споруд, яких не існує, оскільки об`єкт є недобудованим та не введеним в експлуатацію.

Вважає, що використовуючи незаконно набутий статус нерухомого майна ТОВ «Миколаївмолпром» було позбавлено гарантованого законодавством України права на користування земельною ділянкою. Придбані ТОВ «Миколаївмолпром» та громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна використовуються як єдиний цілісний майновий комплекс, а саме виробничі потужності з переробки молока та виробництва молочних продуктів. Для обслуговування майнового комплексу, а саме виробничих потужностей з переробки молока та виробництва молочних продуктів попередньому власнику колективному підприємству «Доманівський сирзавод» у 1998 році було виділено земельну ділянку площею 2.24га. Зазначена земельна ділянка була надана КП «Домнівський сирзавод» згідно державного акту на право постійного користування землею серія МК №35.

Також вказує, що надавши недобудованому та не введеному в експлуатацію об`єкту незаконно статус нерухомого майна ТОВ «Миколаївмолпром» було позбавлено отриманого та гарантованого законодавством України права користування земельною ділянкою, що свідчить про порушення прав ТОВ «Миколаївмолпром». Використовуючи незаконно набутий статус нерухомого майна ОСОБА_4 здійснює руйнування майна, що належить на праві власності ТОВ «Миколаївмолпром».

Що стосується обраного позивачем способу захисту зазначає наступне.

Вважає, що відповідач Доманівська селищна рада Миколаївської області та її посадові особи приймаючи рішення №82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності» та незаконно видаючи свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008, вийшли за межі наданих законом повноважень та діяли не на підставі, та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ТОВ «Миколаївмолпром» пред`явлено позовну заяву про визнання недійсним вказаного рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008. Позивачем заявлено позовні вимоги у відповідності до вимог законодавства.

Просить позовні вимоги ТОВ «Миколаївмолпром» задовольнити повністю.

У судовому засіданні 26.04.2021 судом долучено до матеріалів справи відповідь на пояснення представника третьої особи ОСОБА_1 ; в долученні додатків (доказів) до відповіді на пояснення - відмовлено, оскільки вони подані з порушенням ст. 80 ГПК України; підготовче засідання відкладено на 26.05.2021, про що представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи ОСОБА_1 повідомлені належним чином в залі судового засідання під звукозапис та під розписку, а на адресу інших учасників справи направлено ухвалу повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Згідно державного акту на право постійного користування землею серія МК № 35, колективному підприємству «Доманівський сирзавод» в межах території Доманівської селищної ради Доманівською райдержадміністрацією Доманівського району Миколаївської області 14.01.1998 надано у постійне користування 2,24 га землі в межах згідно з планом землекористування для виробничих потреб, відповідно до розпорядження Доманівської райдержадміністрації від 04.06.1997 № 145.

Згідно Договору купівлі - продажу нежитлового об`єкта від 08.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області Лацановською С.М. 08.08.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 1315 Відкрите акціонерне товариство "Миколаївмолпром" придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доманівський" комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , який в цілому складається із: головного корпуса, кам`яного, за планом земельної ділянки позначеної - літ.А2, загальною площею - 2676,9 кв.м., прохідна кам`яна - літ.Д1, загальною площею - 36,2 кв.м., адміністративна будівля, кам`яна - літ.Ж2, загальною площею - 503,1 кв.м., склад кам`яний - літ. Є 1, загальною площею - 340,4 кв.м., будівлі під козеїн, кам`яна - літ. Л1, загальною площею - 616,6 кв.м., будівлі мойки, кам`яна - літ. М1, загальною площею - 249,3 кв.м. (підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП Вознесенське МБТІ від 20.07.2007 за № 15303503); вказаний комплекс належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Доманівської селищної ради, Доманівського району, Миколаївської області 12.12.2006 та зареєстровано у Вознесенському МБТІ 12.12.2006, реєстраційний № 17099027, номер запису 14 в книзі: 1.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 15530455, дата: 09.08.2007, власником об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , є ВАТ «Миколаївмолпром»; дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 09.08.2007.

Згідно статуту ТОВ «Миколаївмолпром», Товариство є повним правонаступником щодо усього майна, прав та обов`язків Приватного акціонерного товариства «Миколаївмолпром», внаслідок проведення реорганізації шляхом перетворення ПрАТ «Миколаївмолпром» (п.1.2 Статуту).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 19.04.2020) вбачається, що власниками статутного капіталу ТОВ «Миколаївмолпром» є треті особи у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 23-28).

Згідно даним витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу: 152123607, дата: 09.01.2019, об`єкт нерухомого майна: комплекс: головний корпус літ. А2, загальною площею 2676,9 кв.м., прохідна літ. Д1, загальною площею 36,2 кв.м., адміністративна будівля літ. Ж 2, загальною площею 503,1 кв.м., склад літ. Є 1, загальною площею - 340,4 кв.м., будівля під козеїн літ. Л1, загальною площею - 616,6 кв.м., будівля мойки літ. М1, загальною площею - 249,3 кв.м.; належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївмолпром»; дата державної реєстрація: 04.01.2019, державний реєстратор: приватний нотаріус Кучерова Ганна Анатоліївна, Вознесенський міський нотаріальний округ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 29.08.2012; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44984550 від 09.01.2019.

Згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна від 20.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 505, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали у Колективного підприємства «Доманівський сирзавод» комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_4 , який складається з наступного: гараж літ. З-1, загальною площею 41,5 кв.м., нежитлова будівля літ. К-1, загальною площею 47,4 кв.м., нежитлова будівля літ.Ц-1,загальною площею 87,3 кв.м., нежитлова будівля літ. У-1, загальною площею 53,2 кв.м., нежитлова будівля, літ. Х-1, загальною площею 147,4 кв.м., нежитлова будівля, загальною площею 77,9 кв.м., склад літ. Ш-1, загальною площею 57,1 кв.м., нежитлова будівля Щ-1, загальною площею 163,8 кв.м., нежитлова будівля літ. Ф-1, загальною площею 76,2 кв.м.; вказане майно належить колективному підприємству «Доманівський сирзавод» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Доманівської селищної ради, Доманівського району, Миколаївської області 15.08.2012 та зареєстровано у Вознесенському МБТІ 15.08.2012, реєстраційний № 37379392, номер запису 149 в книзі: 3.

Тобто, на підставі вищезазначених Договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна, ВАТ «Миколаївмолпром» (в подальшому правонаступник - ТОВ «Миколаївмолпром»), та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є власниками будівель та споруд (визначених в Договорах), розташованих за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 .

За твердженнями позивача, вищезазначені об`єкти нерухомого майна, які були придбані за договорами купівлі-продажу від 08.08.2007 та від 20.06.2013, використовуються позивачем та третіми особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як єдиний цілісний майновий комплекс, а саме виробничі потужності з переробки молока та виробництва молочних продуктів та вся територія має одну спільну огорожу.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу № 5150139/1421 від 02.12.2005 про проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить КП «Доманівський сирзавод» на торги було виставлено лот за № 1441, найменування лота: приміщення незакінченого будівництва котельні, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , переможцем торгу став ОСОБА_1 .

Згідно акту проведення прилюдних торгів від 20.05.2005 ОСОБА_1 , отримав перемогу на прилюдних торгах та останнім було придбано приміщення незакінченого будівництва котельні по АДРЕСА_4 , за яке останній сплатив кошти в повному обсязі на рахунок СДП «Укрспецюст».

Рішенням виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області № 82 від 21.05.2008 «Про оформлення права власності на нежитлову будівлю» оформлено право приватної власності на нежитлову будівлю котельні, яка розташована в АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 (підстава - заява ОСОБА_1 від 06.05.2021 про надання дозволу на оформлення права власності на нежитлові будівлі).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 серії САВ № 990877, виданого виконавчим комітетом Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , підстава: рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області № 82 від 21.05.2008.

Комунальним підприємством Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації 25.07.2008 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , номер витягу: 19660008, дата: 25.07.2008, реєстраційний номер: 24115229, номер запису: 71, в книзі: 2, підстава: свідоцтво про право власності САВ № 990877 від 25.07.2008, видане виконавчим комітетом Доманівської селищної ради.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області від 10.04.2019 № 25 нежитловому приміщенню, загальною площею 395,2 кв.м., власником якої є згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 від 25.07.2008 ОСОБА_1 , змінена адреса з: АДРЕСА_4 на адресу: АДРЕСА_5 .

Позивач зазначає, що на території, на якій розміщений належний йому комплекс, знаходиться недобудована нежитлова будівля - котельня, на яку ОСОБА_1 оформив право власності. Вважає, що рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради від 21.05.2008 № 82, яке стало підставою для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно є незаконними, прийнятими з порушеннями норм чинного законодавства, які діяли на момент прийняття рішення та видачі свідоцтва про право власності. Вказує, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області № 82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю" та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 порушують права та інтереси позивача, оскільки недобудована будівля знаходиться на території виробничих потужностей підприємства, де виробляються продукти харчування та знаходиться в жахливому санітарному стані, що спричиняє ризики можливого порушення гігієнічних мов виробництва продуктів харчування, що вплине на якість безпечність продукції, яку виробляє підприємство; до того ж зазначає, що наявність на території недобудованого об`єкту, на який незаконно видано свідоцтво про право власності, позбавляє позивача можливості оформити право на земельну ділянку, яку підприємство використовує у господарській діяльності та на якій знаходиться нерухоме майно позивача. У зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду.

Таким чином, предметом спору у даній справі є вимоги позивача щодо визнання недійсним рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Миколаївської області №82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності" та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008.

Суд розглянувши подані матеріали та дослідивши подані докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Право на звернення за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів з встановленою підвідомчістю господарських справ передбачено нормами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому частинами 1, 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з п.п. 6, 10, 13, 15 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України,

господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання."

Правовий аналіз зазначених норм свідчить, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах за наявності, зокрема, таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції."

При цьому, позивачами у спорах, які розглядаються господарськими судами, є особи, права, або охоронювані законом інтереси яких порушені, чи оспорені, тобто такі відносини мають приватноправовий характер.

Тобто, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Вказаний правовий висновок викладено в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, та постанові ВСУ від 14.02.2019 у справі № 911/792/18.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15,16 ЦК України, ст. 20 ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту, і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Позивачем оспорюється правомірність винесення Доманівською селищною радою рішення № 82 від 21.05.2008 "Про оформлення права власності" та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008, прийняття яких, за твердженням останнього, позбавляє його права та можливості на оформлення права на земельну ділянку, яка використовується підприємством у господарській діяльності.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.ст.76,77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте суд вважає, що позивач не обгрунтував та не довів належними та допустимими доказами, в чому саме полягає порушення його прав і які саме його права порушено прийняттям спірного рішення та видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яким чином оспорюване позивачем рішення позбавляє права на оформлення земельної ділянки.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи положення ч. 1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

У зв`язку з викладеним, у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст.129 ГПК України, судові витрати у разі відмови в позові підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 13, 14, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2021 після виходу судді з відпустки.

Суддя Н.О. Семенчук