ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

16 червня 2021 року Справа № 903/207/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство Старовижівське лісове господарство, смт. Стара Вижівка

до відповідача-1: Ковельської районної державної адміністрації, м.Ковель

до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, м. Луцьк

про визнання незаконними та скасування розпоряджень Старовижівської районної державної адміністрації, усунення перешкод у здійсненні права розпорядження земельною ділянкою площею 13,2542 га шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з одночасним припиненням речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі

за участю представників сторін:

від позивача: Савчук Ганна Ростиславівна, положення від 14.01.2020;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: Хитрик Наталія Володимирівна, довіреність № 0-3-0.6-12/62-21 від 07.05.2021;

від прокуратури: Скучинський Леонід Євгенійович, службове посвідчення №059380 від 25.01.2021;

від третьої особи: Багацький Євген Григорович, ордер серія АС №107773 від 12.04.2021;

Встановив: Заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся з позовом до відповідачів 1) Ковельської районної державної адміністрації, 2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство Старовижівське лісове господарство в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Старовижівського району в частині затвердження такої документації щодо спірної земельної ділянки площею 8,7266 га з кадастровим номером :02:000:9983;

- визнати незаконним та скасувати п.516 додатку до розпорядження першого заступника голови Старовижівської районної адміністрації від 26.10.2016 №351 Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпорядження земельною ділянкою площею 13,2542 га, кадастровий номер :05:000:0086 шляхом скасування її державної реєстрації в державному земельному кадастрі;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпоряджатися земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Старовижівської районної державної адміністрації Осіїк О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.08.2017, індексний номер 36497773, яким проведено державну реєстрацію за Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області права власності: державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з одночасним припиненням речових прав Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а саме: права власності державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

- визнати незаконним та скасувати п.186 додатку до наказу Головного управління Держеокадастру у Волинській області від 23.10.2019 №3-1956/15-19-СГ від 23.10.2019 Про передачу земельних ділянок держаної власності у комунальну власність щодо передачі земельної ділянки площею 8,7266 га з кадастровим номером :02:000:9983 у комунальну власність Старовижівської селищної ради. (згідно заяви про зміну предмета спору, яка є прийнята судом)

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачами норм земельного законодавства, оскільки дії Старовижівської районної держаної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру в області спрямовані на вилучення земельних ділянок лісового фонду та зміну цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення. Прокурор звертає увагу суду на те, що вилучати дані земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб має право виключно Кабінет Міністрів України, а тому доводить, що спірну земельну ділянку неправомірно віднесено (інвентаризовано) до земель сільськогосподарського призначення та в подальшому передано Старовижівської сільській раді.

Ухвалою суду 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкладено підготовче засідання на 19.05.2021.

Ухвала суду від 19.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.06.2021.

Ухвалою суду від 26.05.2021 заяву прокурора за вх.№01-60/18/21 від 25.05.2021 про забезпечення позову задоволено, зупинено дію п. 186 додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 23.10.2019 № 3-1956/15-19-СГ від 23.10.2019 Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та іншим суб`єктам) проводити реєстраційні дії на підставі п. 186 вказаного наказу до набрання рішенням Господарського суду Волинської області законної сили.

Прокурор, в порядку ст. 207 ГПК України подав заяву за вх.№01-57/2924/21 від 25.05.2021 про виправлення описок у заяві про зміну предмета позову, відповідно до якої просить викласти прохальну частину заяви у наступній редакції:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Старовижівського району в частині затвердження такої документації щодо спірної земельної ділянки площею 13 2542 га з кадастровим номером :05:000:0086;

- визнати незаконним та скасувати п.516 додатку до розпорядження першого заступника голови Старовижівської районної адміністрації від 26.10.2016 №351 Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпорядження земельною ділянкою площею 13,2542 га, кадастровий номер :05:000:0086 шляхом скасування її державної реєстрації в державному земельному кадастрі;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпоряджатися земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Старовижівської районної державної адміністрації Осіїк О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.08.2017, індексний номер 36497773, яким проведено державну реєстрацію за Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області права власності: державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з одночасним припиненням речових прав Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а саме: права власності державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

- визнати незаконним та скасувати п.186 додатку до наказу Головного управління Держеокадастру у Волинській області від 23.10.2019 №3-1956/15-19-СГ від 23.10.2019 Про передачу земельних ділянок держаної власності у комунальну власність щодо передачі земельної ділянки площею 13 2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 у комунальну власність Старовижівської селищної ради.

В судовому засіданні прокурор в обґрунтування строку пропуску поданого клопотання про виправлення описок вказав, що у зв`язку із зміною представництво в суді дане клопотання подано пізніше.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що заява прокурора про виправлення описок у заяві про зміну предмета спору не змінює суті спору, та підлягає до задоволення.

Представник відповідача також в порядку ст. 207 ГПК України через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№01-84/52/21 від 03.06.2021 про зупинення провадження у справі №903/207/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Суду справи №359/3373/16-ц, оскільки за наслідками вирішення даної касаційної скарги буде встановлено правові підстави щодо вилучення земельних ділянок лісового фонду і зміни їх цільового призначення.

В обґрунтування пропуску строку подачі клопотання про зупинення провадження у справі представник відповідача також посилався на заміну представника у справі.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У частині першій статті 328 цього Кодексу передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

За змістом частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За змістом статей 317, 319, 321 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Прокурор, звертаючись із позовом у цій справі в інтересах держави в особі Уряду, обґрунтовує порушення інтересів держави незаконним вибуттям земельної ділянки, яка належить до земель природоохоронного призначення, без згоди Уряду та передачею цієї ділянки у комунальну власність.

У статті 13 ЗК України передбачено, що до повноважень Уряду належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

За змістом частини восьмої статті 122 ЗК України Уряд передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

У Конституції України (статті 13, 14) передбачено, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Прийняття рішення про передачу у комунальну власність землі державної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, державної власності.

В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Згідно зі статтею 13 ЗК України до повноважень Уряду в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, а також вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. У частині восьмій статті 122 ЗК України передбачено, що Уряд передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 1 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

У статті 7 ЛК України закріплено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

При цьому у статті 8 ЛК України визначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

За змістом статті 9 цього ж Кодексу у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Разом із тим у статті 11 ЛК України передбачено правові підстави набуття права комунальної власності на ліси, зокрема право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом.

Отже, судом встановлено що правова конструкція предмету, підстав та суб`єктного складу сторін у справі, що розглядається є подібною правовідносинам у справі №359/3373/16-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Березова роща», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння .

Згідно ували Верховного Суду від 23.12.2020 справу №359/3373/16-ц передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у раніше прийнятих постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 лютого 2020 року у справах № 911/3574/17, № 911/3311/17, 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі № 911/3449/17. Верховний суд дійшов висновку, що однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Отже, предметами спору у справах № 903/207/21 та у справі №359/3373/16-ц є вилучення земельних ділянок лісового фонду і зміна цільового призначення.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 по справі №359/3373/16-ц призначено дану справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 23.02.2021 у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Станом на даний час відповідне рішення Великої палати Верховного Суду у вищевказаній справі ще не прийнято.

Відповідно до п.4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.5 ст. 310 ГПК України визначено, що висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За правилами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що за наслідками вирішення касаційної скарги у справі №359/3373/16-ц буде встановлено правові підстави щодо вилучення земельних ділянок лісового фонду і зміна цільового призначення, та наявності чи відсутності підстав для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, а тому наявні підстави для зупинення провадження у справі №903/207/21 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду вищезазначеної справи.

Керуючись ст. ст. 228, 234 ГПК України, господарський суд,-

У Х В А Л И В :

1. Зупинити провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №359/3373/16-ц.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України.

Ухвала суду підписана 17.06.2021.

Суддя В. М. Дем`як