ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4070/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.,

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

Секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін:

від прокуратури: Колесніченко В. І., посвідчення № 058544 від 07.12.2020 р., прокурор відділу;

від позивача: Мовчан О. В., посвідчення № 2082 від 07.06.2019 р., адвокат;

від відповідача не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 (повне рішення складено 23.12.2019, суддя Рудь І.А.) у справі №904/4070/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН", с. Новов`язівське Юр`ївського району Дніпропетровської області

до Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Юр`ївка Дніпропетровської області

про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання недійсними угод про розірвання договорів оренди, скасування записів про припинення права оренди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження № Р-45/01-08/12 від 16.01.2012 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "ЛАН " для рибогосподарських потреб (загальною площею 52,669 га) на території Новов`язівської сільської ради";

- визнати протиправним та скасувати розпорядження № Р-46/01-08/12 від 16.01.2012 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "ЛАН " для рибогосподарських потреб (загальною площею 18,8853 га) на території Новов`язівської сільської ради";

- визнати недійсною угоду від 17.01.2012 про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2010 № 678;

- визнати недійсною угоду від 17.01.2012 про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2010 № 679;

- скасувати запис у Державному реєстрі земель від 28.03.2012 за № 01111;

- скасувати запис у Державному реєстрі земель від 28.03.2012 за № 01112.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач, проігнорувавши заяву позивача від 09.12.2011 про відкликання заяви про розірвання договорів оренди земельних ділянок водного фонду, видав розпорядження про розірвання цих договорів. На підставі цього були укладені та зареєстровані угоди про розірвання договорів оренди. Таким чином, відповідач порушив право позивача на користування земельними ділянками.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у даній справі позов задоволено; визнано недійсним та скасовано розпорядження № Р-45/01-08/12 від 16.01.2012 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "ЛАН " для рибогосподарських потреб (загальною площею 52,669 га) на території Новов`язівської сільської ради"; визнано недійсним та скасовано розпорядження № Р-46/01-08/12 від 16.01.2012 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "ЛАН" для рибогосподарських потреб (загальною площею 18,8853 га) на території Новов`язівської сільської ради"; визнано недійсною угоду від 17.01.2012 про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2010 № 678; визнано недійсною угоду від 17.01.2012 про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2010 № 679; скасовано запис у Державному реєстрі земель від 28.03.2012 за № 01111; скасовано запис у Державному реєстрі земель від 28.03.2012 за № 01112; стягнуто з Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" 11 526 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні розпорядження відповідача прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки під час їх прийняття відповідачем не врахована заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН " про відкликання заяви про розірвання договорів оренди земельних ділянок, а тому не досягнуто взаємної згоди сторін договору про його розірвання, що стало підставою для визнання їх недійсними та угод про розірвання договорів оренди, що були укладені на підставі цих розпоряджень, і як наслідок скасування відповідних записів у Державному реєстрі.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАН" у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесене із порушенням вимог матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 122, 124, 134, Земельного Кодексу України, ст. ст. 75, 277 ГПК України, тому є незаконним і підлягає скасуванню.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що Господарським судом Дніпропетровської області при розгляді та вирішенні справи № 904/4070/19 не взято до уваги обставини, встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019 року у справі № 904/10222/17, що набрало законної сили 29.10.2019 року, яким визнано недійсним договори оренди земель водного фонду від 23.09.2010 року укладені між Юр`ївською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАН" щодо земельних ділянок площею 52,669 ті (кадастровий номер :01:003;0108) та площею 18,8853 га (кадастровий номер :01:003:0109), а також зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН" повернути зазначені земельні ділянки Дніпропетровській обласній державній адміністрації.

Тому, як вважає скаржник, відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України визнані судом договори оренди земель водного фонду від 23.09.2010 року укладені між Юр`ївською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАН", є недійними з моменту їх вчинення.

Щодо представництва Дніпропетровською обласною прокуратурою інтересів держави шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції зазначено, що з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру", Дніпропетровською обласною прокуратурою 03.11.2020 роту та 16.11.2020 на адреси Юр`ївської районної державної адміністрації і Дніпропетровської обласної державної адміністрації направлені листи-повідомлення, надавши можливість самостійно вжити заходи щодо оскарження судового рішення у справі № 904/4070/19. На виконання ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Дніпропетровською обласною прокуратурою повідомлено Дніпропетровську обласну державну адміністрацію (лист від 10.12.2020 № 15/3-97вих-20) та| Юр`ївську районну державну адміністрацію (лист від 10.12.2020. № 15/3-9бвцх-20) про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом внесення апеляційної скарги у справі №904/4070/19.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАН» не порушує інтереси держави, а навпаки, доглядає орендовані водні об`єкти, дотримуючись всіх законодавчих норм, та сплачує в бюджет держави відповідні кошти.

На обґрунтування своєї позиції позивач також вказав, що в рамках предмета спору у справі №904/4070/19 питання щодо фактичної передачі земельних ділянок водного Фонду товариству не розглядалося, предмет спору стосувався виключно скасування незаконно прийнятих актів, що стосуються правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН» та Юр`ївською районною державною адміністрацією, тому, звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» до суду з позовом за захистом своїх прав ніяким чином не порушує інтереси держави.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАН» переконане, що прокурором не було дотримано вимог абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки Дніпропетровській обласній державній адміністрації та Юр`ївській районній адміністрації не було надано достатнього строку для реагування на повідомлення прокурора та разом з тим, бездіяльність адміністрацій з цього питання ніяким чином прокурором не доведена.

На думку, позивача, перегляд апеляційною інстанцією рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 р. по справі № 904/4070/19, наразі, втратив свою актуальність, оскільки предмета спору вже не існує і ніяких правових наслідків ні для суб`єкту владних повноважень, ні для держави він наразі не несе.

У відзиві позивач зауважує, що прокурором були порушені строки на апеляційне оскарження, що є недопустимим у контексті завдання та основних засад господарського судочинства. Поряд з цим, підстави якими прокурор обґрунтовує поважність пропуску строку на оскарження є недостатніми та недостовірними, адже посилання прокурора на те, що він лише 03.12.2020р. з Єдиного державного реєстру судових рішень дізнався про наявність судового рішення, в якому він не приймав участі, є неналежним, недостовірним та недостатнім.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2020 року поновлено строк на подання апеляційної скарги Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19 та відкрито апеляційне за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19; призначено справу до розгляду на 18.02.2021.

20.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» надійшов відзив на апеляційну скаргу Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19.

20.01.2021 року до суду надійшло клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи.

03.02.2021 року засобами поштового зв`язку від Дніпропетровської обласної прокуратури до суду надійшло заперечення на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН».

В судовому засіданні від 18.02.2021 оголошена перерва до 30.03.2021р.

30.03.2021 року ухвалою Центрального апеляційного господарського суду оголошено перерву до 15.04.2021 року.

Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 15.04.2021 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді-доповідача Чус О.В. у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року призначено справу №904/4070/20 до розгляду на 03.06.2021.

У судовому засіданні 03.06.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

23.09.2010 між Юр`ївською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду № 78 (далі договір № 1).

Згідно з п. 1 договору № 1, у відповідності до розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації "Про надання земельної ділянки з земель водного фонду для рибогосподарських потреб" від 26.06.2002 № 166, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Новов`язівської сільської ради (за межами населеного пункту) Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Відповідно до п. п. 2, 3 договору № 1 в оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 52,669 га, у т.ч. площа водного дзеркала - 30,2002 га, прибережна захисна смуга 22,4688 га, кадастровий номер :01:003:0108.

Договір укладено на 20 років (п. 8 договору № 1).

Дія договору припиняється у разі закінчення строку договору, а також в інших випадках, передбачених законодавством України (п. 32 договору № 1).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за згодою сторін (п. 33 договору № 1).

Згідно з п. 34 договору № 1 розірвання договору оренди землі водного фонду в односторонньому порядку не допускається.

За актом приймання-передачі об`єкту оренди відповідач передав позивачу, а останній прийняв у користування, терміном на 5 років, земельну ділянку, передбачену договором № 1.

Крім того, 23.09.2010 між Юр`ївською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду № 79 (далі договір № 2).

Згідно з п. 1 договору № 2, у відповідності до розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації "Про надання земельної ділянки з земель водного фонду для рибогосподарських потреб" від 26.06.2002 № 166, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Новов`язівської сільської ради (за межами населеного пункту) Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Відповідно до п. п. 2, 3 договору № 2 в оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 18,8853 га, у т.ч. площа водного дзеркала - 10,6182 га, прибережна захисна смуга - 8,2671 га, кадастровий номер :01:003:0109.

Договір укладено на 20 років (п. 8 договору № 2).

Дія договору припиняється у разі закінчення строку договору, а також в інших випадках, передбачених законодавством України (п. 32 договору № 2).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за згодою сторін (п. 33 договору № 2).

Згідно з п. 34 договору № 2 розірвання договору оренди землі водного фонду в односторонньому порядку не допускається.

За актом приймання-передачі об`єкту оренди відповідач передав позивачу, а останній прийняв у користування, терміном на 5 років, земельну ділянку, передбачену договором № 2.

28.11.2011 позивач звернувся до відповідача із заявами за № 658, за № 659 від 26.08.2011 про розірвання вищезазначених договорів оренди.

Позивач зазначає, що надалі у його господарській діяльності відбулись зміни, що стали підставою для перегляду намірів відносно розірвання договорів оренди, у зв`язку з чим 12.12.2011 він подав відповідачу заяву від 09.12.2011 про відкликання заяв про розірвання договорів оренди.

Однак, проігнорувавши вказану заяву, відповідач видав розпорядження № Р-45/01-08/12 від 16.01.2012 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "ЛАН" для рибогосподарських потреб (загальною площею 52,669 га) на території Новов`язівської сільської ради" та розпорядження № Р-46/01-08/12 від 16.01.2012 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "ЛАН" для рибогосподарських потреб (загальною площею 18,8853 га) на території Новов`язівської сільської ради".

Цими розпорядженнями рекомендовано позивачу укласти з відповідачем угоди про передачу земельних ділянок та повернути їх; після укладення угод зареєструвати їх у відділі Держкомзему у Юр`ївському районі; в п`ятиденний термін після державної реєстрації угод передати земельні ділянки за актами приймання-передачі; після державної реєстрації угод договори оренди будуть вважатись такими, що втратили чинність.

На підставі вказаних розпоряджень 17.01.2012 між позивачем та відповідачем укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2010 № 678, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 28.03.2012 за № 01111.

Також, 17.01.2012 між позивачем та відповідачем укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2010 № 679, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 28.03.2012 за № 01112.

Позивач вважає, що вищевказані розпорядження видані всупереч законодавству, а похідні від цього угоди про розірвання договорів оренди та відповідні записи у державному реєстрі земель є недійсними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправними та скасування розпоряджень відповідача № Р-45/01-08/12, № Р-46/01-08/12 від 16.01.2012 та визнання недійними та скасування додаткових угод від 17.01.2020 року про розірвання договорів оренди земельних ділянок водного фонду від 23.09.2010 № 678 та 23.09.2010 № 679.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019 у справі № 904/10222/17, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2019 року та постановою Верховного Суду від 14.01.2020 року, визнано недійсними договори оренди земель водного фонду від 23.09.2010, що укладені Юр`ївською районною державної адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН» щодо земельних ділянок площею 52,669 га (кадастровий номер :01:003;0108) та площею 18,8853 га (кадастровий номер :01:003:0109), а також зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАН» повернути зазначені земельні ділянки Дніпропетровській обласній державній адміністрації.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019 у справі № 904/10222/17 набрало законної сили 29.10.2019 року.

Під час розгляду справи № 904/10222/17 судами встановлено, що Юр`ївською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про надання земельних ділянок водного фонду в оренду позивачу для рибогосподарських потреб перевищено надані законом повноваження, внаслідок чого порушено інтереси держави в особі Дніпропетровської обласної Державної адміністрації.

Таким чином, договори оренди земель водного фонду від 23.09.2010, що укладені Юр`ївською районною державної адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН» щодо земельних ділянок площею 52,669 га (кадастровий номер :01:003;0108) та площею 18,8853 га (кадастровий номер :01:003:0109) є недійними з моменту їх укладення.

Отже, зважаючи на встановлену судовим рішенням у справі № 904/10222/17 недійсність договорів оренди від 23.09.2010 року, до позивача права та обов`язки за недійсними договорами оренди не перейшли.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (частина четверта статті 75 ГПК України).

За змістом положень частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Тому, враховуючи наведені вище обставини, у місцевого господарського суду були відсутні підстави для вирішення питання про недійсність та скасування угод від 17.01.2012 до договорів оренди від 23.09.2010 року щодо земельних ділянок площею 52,669 га (кадастровий номер :01:003;0108) та площею 18,8853 га (кадастровий номер :01:003:0109), які на момент розгляду судом були визнанні недійсними судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо представництва прокурором інтересів шляхом внесення апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року у справі № 904/4070/19 та обґрунтування її підстав, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015.

Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини четвертої).

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

При цьому, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року у справі № 904/4070/19 навів підставу для представництва інтересі держави (нездійснення захисту інтересів держави Юр`ївською районною державною адміністрацією, яка не вжила заходів з оскарження в апеляційному порядку рішення від 19.12.2019 року у справі № 904/4070/19, в якій вона була стороною та була обізнана про наявність цього рішення з 19.12.2019); зазначив підстави для звернення з апеляційною скаргою (передача земельних ділянок водного фонду у користування із порушенням встановленого законом порядку).

Про встановлений прокурором факту невідповідність рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19 вимогам чинного законодавства прокурор листами від 03.11.2020 та від 16.11.2020 повідомив Юр`ївську районну державну адміністрацію та Дніпропетровську обласну державну адміністрацію відповідно, надавши можливість самостійно вжити заходи щодо оскарження зазначеного судового рішення.

У подальшому, листами від 10.12.2020 прокурор відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» проінформував відповідні органи про прийняття прокурором рішення щодо внесення апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про доведення прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року у справі № 904/4070/19 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням вимог ст.129 ГПК країни, витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 у справі № 904/4070/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 17289,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів. Доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16.06.2021

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв