Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/262/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В.,

розглянувши

заяву ОСОБА_1 (вх. №02-444/983/21 від 14.06.2021) про забезпечення позову у справі №906/260/20 за позовом: ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма "Гроно"

про скасування рішення загальних зборів,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: Тимофенко К.Л. - керівник, наказ №1-К від 20.03.2019 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції);

Бобрик В.І. - адвокат, довіреність від 09.03.2022 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про скасування рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Гроно" від 11.03.2019 року, оформленого протоколом №1/2019.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є одним із спадкоємців ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який володів 50% статутного капіталу ТОВ "АФ "Гроно". Кожен спадкоємець (дружина - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , дочка - ОСОБА_7 ) успадкував по 1/6 частки майна померлого відповідно до свідоцтва про право на спадщину.

Також позивачка зазначала, що 11.03.2019 були проведені загальні збори учасників ТОВ "АФ "Гроно", оформлені протоколом №1/2019, за наслідком яких: прийнято рішення про відмову у вступі до складу учасників Товариства правонаступників ОСОБА_2 : дружини - ОСОБА_8 , дочки - ОСОБА_3 та дочки - ОСОБА_7 з виплатою їм частки у майні; здійснено розподіл частки померлого ОСОБА_2 ; включено до складу засновників його спадкоємців - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ; затверджено новий склад учасників Товариства.

Разом з тим, ОСОБА_1 наголошувала, що не була повідомлена належним чином про проведення 11.03.2019 загальних зборів учасників Товариства та вважала, що рішенням цих загальних зборів порушені її корпоративні права на участь в управлінні Товариством, оскільки збори не вправі позбавляти інших учасників Товариства їх частки, яка визначена законом.

Як на правову підставу позовних вимог позивачка посилалась на статті 113, 116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтю 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 5, 6, 23, 28, 29, 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.10.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 07.10.2020 у справі №906/262/20 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 та рішення Господарського суду Житомирської області від 07.10.2020 у справі №906/262/20 скасовано; справу №906/262/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 справу №906/262/20 розподілено судді Кудряшовій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.05.2021 справу 906/262/20 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

14.06.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №02-444/983/21 від 14.06.2021) про забезпечення позову у справі №906/260/20, відповідно до якої позивач просить заборонити органам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії стосовно складу учасника ТОВ Агропромислова фірма "Гроно".

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначила, що учасниками ТОВ АФ "Гроно" умисно було проведено загальні збори без її належного повідомлення, щоб позбавити позивача та її доньку корпоративних прав щодо участі у Товаристві. На думку позивача, задоволенні позовних вимог у даній справі матиме як наслідок включення її до складу учасників ТОВ АФ "Гроно", внаслідок чого зменшиться розмір часток нинішніх учасників Товариства.

Також позивач стверджує, що в разі задоволення позову нинішні учасники ТОВ приймуть рішення про відчуження їх часток іншим особам, а в подальшому і про перереєстрацію ТОВ на інших осіб.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам позовної заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, суд дійшов висновку, що в обґрунтуваннях щодо вжиття заходів забезпечення позову не додано жодного доказу щодо можливості невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. №02-444/983/21 від 14.06.2021) про забезпечення позову у справі №906/260/20.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України та п. 17.5) Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду підписано: 16.06.2021.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2- ОСОБА_1 (реком.) +

на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2

3- ТОВ Агропромислова фірма "Гроно" (реком.) +

на електронну адресу: