РІШЕННЯ

17 червня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/268/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Крутіна Ю.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Рівнеенергопотенціал", вул Кн.Володимира, 112 М , м. Рівне, 33009

до відповідача: Приватного підприємства "Біоресурссервіс", вул. Гагаріна, 19, м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область, 47100

про стягнення 186 000,37 грн. попередньої оплати

За участі представників:

Позивача: Шевчук Віктор Сергійович, довіреність б/н від 27.04.2021 р., свідоцтво № 881 від 19.01.2012 р.

Відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 Приватне підприємство "Рівнеенергопотенціал" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Біоресурссервіс" про стягнення 186 000,37 грн попередньої оплати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань з поставки товару згідно виставлених рахунків №22 від 09.11.20, №23 від 18.11.20, №25 від 25.11.20 та №27 від 04.12.20 у відповідача виник обов`язок повернути позивачу вартість попередньої оплати у розмірі 186 000,37 грн.

Ухвалою суду від 07.05.2021 відкрито провадження у справі №921/268/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Названою ухвалою встановлено відповідачу строк в 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України, копію відзиву направити позивачу про що докази надати суду, також запропоновано у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч. 4 ст.176 ГПК України; позивачу - в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Також запропонувати позивачу надати суду для огляду оригінали долучених до позовної заяви на підтвердження позовних вимог документів. Судове засідання призначено на 03.06.2021 з подальшим його відкладенням на 17.06.2021.

В судові засідання, які відбулися 03.06.2021 та 17.06.2021 в режимі відеоконференції представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення, зазначивши при цьому про відсутність письмового договору між сторонами.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь у судових засіданнях не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвали про відкриття провадження у справі від 07.05.2021 та про відкладення розгляду справи від 03.06.2021, що надсилались судом на його адресу, зазначену в позовній заяві та витязі з ЄДРПОУ, вручена відповідачу під розписку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 263 з відміткою про вручення адресату 13.05.2021 та №197 з відміткою про вручення 09.06.2021.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому судом враховано, що відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності судом встановлено таке.

В листопаді 2020 року між Приватне підприємством «Рівнеенергопотенціал» (надалі - Замовник) та Приватним підприємством «Біоресурссервіс» (надалі - Продавець) було досягнуто домовленості щодо поставки товару - паливних гранул з деревини (пелет).

На виконання усних домовленостей Позивач здійснив проплату товару згідно виставлених Відповідачем рахунків на загальну суму 186 000,37 грн., а саме по: рахунку на оплату №22 від 09.11.20 р. - 50 000,10 грн ; рахунку на оплату №23 від 18.11.20 р. - 50 000,10 грн.; рахунку на оплату №25 від 25.11.20 р. - 36 000,07 грн.; рахунку на оплату №27 від 04.12.20 р. на суму 50 000,10 грн. На підтвердження факту оплати виставлених рахунків позивачем до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень №955 від 09.11.2020 на суму 50 000, 00 грн ; №964 від 18.11.2020 на суму 50 000, 20 грн; №968 від 26.11.2020 на суму 36 000, 07 грн; №981 від 04.12.2020 на суму 50 000, 10 грн.

Позивач стверджує, що станом на 04.12.2020 р. оплата згідно виставлених відповідачем рахунків здійснена ним у повному обсязі, однак, Приватним підприємством «Біоресурссервіс» станом на 27.04.2021 р. не було вчинено жодних дій щодо поставки придбаного товару, а саме паливних гранул з деревини (пелет).

З огляду на викладене 02.04.2021 р. Приватне підприємство «Рівнеенергопотенціал» направило на адресу Приватного підприємства «Біоресурссервіс» претензію за №02/04, у якій запропонувало відповідачу у добровільному порядку перерахувати суму сплаченого авансу, що складає 186 000,37 грн, на рахунок Підприємства до 12.04.2021 р., або у вказаний строк поставити для Позивача обумовлений товар.

Вказана претензія Позивача залишилась без відповіді та задоволення, а отже досягти згоди щодо виконання досягнутих між сторонами домовленостей не вдалося, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про примусове стягнення суми сплаченої передоплати у розмірі 186 000,37 грн в примусовому порядку.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке:

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в силу вимог ст. 181 Господарського кодексу України, між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, між позивачем та відповідачем укладено договір поставки у спрощений спосіб, за яким позивач зобов`язався здійснити оплату товару до його передання відповідачем (попередня оплата), а відповідач зобов`язався поставити позивачу товар відповідно до загальних вимог цивільного законодавства.

Матеріалами справи (копіями платіжних доручень №955 від 09.11.2020 на суму 50 000, 00 грн ; №964 від 18.11.2020 на суму 50 000, 20 грн; №968 від 26.11.2020 на суму 36 000, 07 грн; №981 від 04.12.2020 на суму 50 000, 10 грн.) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача передоплати за товар у загальному розмірі 186000,37 грн на підставі Договору поставки, укладеного у спрощений спосіб.

В свою чергу, відповідачем - Приватним підприємством «Біоресурссервіс» станом на 27.04.2021 р. не було вчинено жодних дій щодо поставки оплаченого товару (паливних гранул з деревини (пелет)), а також не повернуто вартості попередньої оплаті у вказаному розмірі .

02.04.2021 р. Приватне підприємство «Рівнеенергопотенціал» направило на адресу Приватного підприємства «Біоресурссервіс» претензію за №02/04, у якій запропонувало відповідачу у добровільному порядку перерахувати суму сплаченого авансу, що складає 186 000,37 грн, на рахунок Підприємства до 12.04.2021 р., або у вказаний строк поставити для Позивача обумовлений товар.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту передання позивачу товару на суму 186 000,37 грн.

Таким чином, разом із реалізацією покупцем його права на повернення передоплати за договором, правочин, що витікає з цього договору, припиняється та виникає нове грошове зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, у відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню позивачу передоплати у розмірі 186000,37грн і строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 186000,37 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на встановлені у справі обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Рівнеенергопотенціал" про примусове стягнення з Приватного підприємства "Біоресурссервіс" 186 000,37 грн попередньої оплати є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Біоресурссервіс» (, 47100, Тернопільська обл., Шумський р-н., вул. Гагаріна, 19) на користь Приватного підприємства «Рівнеенергопотенціал» (, 33009, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112 М) суму попередньої оплати у загальному розмірі 186 000,37 грн (сто вісімдесят шість тисяч) грн 37 коп., перерахованої згідно платіжних доручень №955 від 09.11.2020 p., №964 від 18.11.2020 p., №968 від 26.11.2020 p., №981 від 04.12.2020 р.

Стягувач: Приватне підприємство «Рівнеенергопотенціал» (, 33009, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112 М).

Боржник: Приватне підприємство «Біоресурссервіс» (, 47100, Тернопільська обл., Шумський р-н., вул. Гагаріна, 19).

3. Стягнути з Приватного підприємства «Біоресурссервіс» (, 47100, Тернопільська обл., Шумський р-н., вул. Гагаріна, 19) на користь Приватного підприємства «Рівнеенергопотенціал» (, 33009, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112 М) 2790 (дві тисячі сімсот дев`яносто) грн 02 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Стягувач: Приватне підприємство «Рівнеенергопотенціал» (, 33009, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112 М).

Боржник: Приватне підприємство «Біоресурссервіс» (, 47100, Тернопільська обл., Шумський р-н., вул. Гагаріна, 19).

Повний текст рішення складено 22.06.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Н.М. Бурда