РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2021Справа № 910/6164/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно - Агротрейд»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 19 029, 12 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерно - Агротрейд» звернулося до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 19 029, 12 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

10.06.2021 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зсрно-Агротрейд» (далі - Позивач) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - Відповідач) було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-38234181/2020-001 від (далі - Договір).

У відповідності до п.1.1. Договору №99-38234181/2020-001, предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах АТ «Укрзалізниця», вагонах залізниць інших держав, та/або вагонах ТОВ «Зерно-Агротрейд» і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року відправником - ТОВ «Зерно-Агрогрейд» зі станції Хорол до станції Миколаїв-Вантажний на адресу одержувача - ТОВ «Дунайська Судноплавна - Стівідорна Компанія» (скорочена назва ТОВ «ДССК») було відправлено вантаж - зерна кукурудзи.

Відповідно до залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах в загальному розмірі - 394 060 кг.

На станції відправлення Хорол, вантаж відправника ТОВ «Зерно-Агротрейд» був прийнятий АТ «Укрзалізниця» без зауважень за залізничною накладною № 44460244 від 18.12.2020 року вагою 394 060 кг.

21.12.2020 року вантаж прибув на станцію Миколаїв-ОД, у зв`язку з виявленням відсутності запірно - пломбувальних пристроїв та недостачі вантажу у вагоні №95318515, проти даних, які зазначені у залізничній накладній № 44460244 від 18.12.2020 року, на станції Миколаїв-ОД, відповідальними працівниками було складено акт загальної форми №12348 від 21.12.2020 року, в якому було безпосередньо зафіксовано відсутність запірно - пломбувальних пристроїв та недостачу вантажу.

Для засвідчення невідповідності маси наявного вантажу у вагоні №95318515 даним, які зазначені у залізничній накладній № 44460244 від 18.12.2020 року, 21,12.2020 року комісією у складі ДС - Сосновський С.В., агент комерційний Золотарсвська Г.Г.., ДСІУГЗ - Козанець Т.О., було складено комерційний акт №415103/288/353. в якому в розділі Д. «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» була проведена перевірка маси вантажу вагона №95318515. Фактична маса брутто вагона склала - 83 700 кг. тара вагона з ПД 21500 кг., маса вантажу нетто за ПД 66500 кг., фактична маса вантажу нетто 62200 кг., що менше даних вказаних у залізничній накладній № 44460244 на 4300кг. По прибуттю поїзда в даному вагоні виявлено по документу значиться 7 ЗГІП відправника: Я732787, Я732786, Я732740, Я732757, Я732759, Я732790, Я732758 . Фактично ліворуч за напрямом руху поїзда на другому розвантажувальному люці відсутня ЗПП Я732790, на першому та третьому штурвалі відсутні ЗПП Я732759 та Я732740, всі інші ЗПП справні, задіяні відповідають документу. Комерційну несправність усунуто, навішено одну свинцеву пломбу.

Таким чином, відповідальними працівниками відповідача було зафіксовано недостачу вантажу - зерна КУКУРУДЗИ на 4300 кг менше проти даних вказаних у залізничній накладній № 44460244 від 18.12.2020 року.

Транспортування вантажу - кукурудзи 3-го класу у вагоні №95318515 згідно залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року здійснювалось Позивачем на виконання своїх зобов`язань за Договором №213А/0219/88 на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.02.2019р. та згідно заявки №65 від 16.12.2020р., укладеними з ТОВ «Астарта Прихоролля».

Згідно п.4 залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року одержувачем товару є ТОВ «ДССК» в квоту COFCO Recourses S.A.

Також, згідно п.7 залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року: «Експортер - ТОВ «Астарта Прихоролля» за контрактом №AP/CROP_2020/21 від 14 грудня 2020р., Нерезидент - ANCOR INVESTMENT LIMITED для COFCO Recourses S.A. за контрактом 609562. Для вивезення водним транспортом у Швейцарію.

На виконання зобов`язань за Договором №213А/0219/88 на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.02.2019р. та заявки №65 від 16.12.2020р, Позивачем у вагоні №95318515 згідно залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року поставлялась кукурудза 3-го класу, що підтверджується посвідченням про якість зерна №000016 від 18.12.2020 року на вагон №95318515.

Згідно розділу 4 Контракту №AP/CROP_2020/21 від 14 грудня 2020р., укладеного між ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» га ANCOR INVESTMENT LIMITED, ціна товару - кукурудзи узгоджується сторонами у додатках до цього контракту.

Відповідно до Додатку №1 від 14.12.2020 року до контракту №AP/CROP_2020/21 від 14 грудня 2020р. укладеного між ТОВ «Астарта Прихоролля» та ANCOR INVESTMENT LIMITED, ціна кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року становить 171,50 доларів США за тону.

Крім того, ціна КУКУРУДЗИ 3-ГО класу врожаю 2020 року в розмірі 171,50 доларів СП1А за тону підтверджується інвойсами ХРЛ00000300 та ХРЛ00000295.

З наведеного вбачається, збитки від втрати Відповідачем вантажу - кукурудзи 3-го класу в кількості 3 967,5 кг, що перевозився у вагоні №95318515 згідно залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року складають 680,34 доларів США, що еквівалентно 19 029,12 грн. за офіційним ку рсом НБУ гри. на день подання позову, що розраховані наступним чином: курс долара США, встановлений Національним банком України на дату подання позову (15.04.2021 р.) - 27,97 гривень за 1 долар США.( 3,967 т (втрати понад норму природної втрати) х 171,50 доларів США (вартість 1тони вантажу) х 27,97 грн. (курс долара США на день подання). = 19 029,12 грн.

Отже, сума втраченого вантажу в вказаному вагоні складає: 19 029, 12 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Згідно залізничної накладної №44460244 від 18.12.2020 року відправником - ТОВ «Зерно-Агрогрейд» зі станції Хорол до станції Миколаїв-Вантажний на адресу одержувача - ТОВ «Дунайська Судноплавна - Стівідорна Компанія» (скорочена назва ТОВ «ДССК») було відправлено вантаж - зерна кукурудзи.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Вказаний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У пункті 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 зазначено, що згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю).

З огляду на викладене, судом встановлено, що у відповідності до приписів ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вище зазначені документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, а тому суд відхиляє заперечення відповідача.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), суд встановив, що даний розрахунок арифметично вірний.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановленими вище обставинами підтверджено обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 19 029, 12 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗЕРНО-АГРОТРЕЙД» (Україна, 04071, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯРОСЛАВСЬКА, будинок 58, ідентифікаційний код 38234181) збитки, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 19 029 (дев`ятнадцять тисяч двадцять дев`ять) грн. 12 коп та судовий збір у розмірі 2 270(дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва