ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м.Дніпро

Справа № 904/6398/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 (прийняте суддею Красота О.І. повне судове рішення складено 15.02.2021) у справі № 904/6398/20

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 7 359, 34 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" і просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на свою користь вартість нестачі вантажу у розмірі 7 359, 34 грн та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані недостачею вантажу партії вугілля внаслідок незбереженого перевезення відповідачем.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 у цій справі, позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" вартість нестачі вугілля у розмірі 7 359, 34 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Приймаючи вказане рішення місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що вартість недостачі, виявленої у полувагоні №62199930 з урахуванням норми природної втрати складає 550,89 грн. із розрахунку: 303 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 1818,13 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №53511002 з урахуванням норми природної втрати складає 4095,87 грн. із розрахунку: 2323 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 1763,18 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №56194533 з урахуванням норми природної втрати складає 930,63 грн. із розрахунку: 538 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 1729,79 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №53590212 з урахуванням норми природної втрати складає 1781,96 грн. із розрахунку: 863 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 2064,84 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Залізниця прийняла вагони №62199930, №53511002, №56194533, №53590212 без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, його технічного стану. Наведене свідчить, що на момент передачі вказаних вагонів з вантажем Залізниці до перевезення були відсутні будь-які зазори, нещільності та протікання, що могли привести до втрати вантажу при перевезенні.

За вказаних обставин, відповідальність за втрату вантажу під час перевезення слід покласти на Залізницю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що пунктом 27 Правил видачі вантажів визначено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

В графі № 20 зазначених накладних вказано, що вологість становить 16%.

Тому, до вантажу, що перевозився по накладних №50079516, 50149921, 50146810, 50230192 у вагонах №62199930, №53511002, №56194533, №53590212 повинна застосовуватись норма недостачі у розмірі 2%.

Скаржник також наголошує на тому, що судом першої інстанції не було враховано правову позицію верховного суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладену у постановах від 21.06.2018 у справі №910/435/17, від 26.06.2018 у справі №910/5497/17, від 05.07.2018 у справі №910/23348/16, від 24.07.2018 у справі №910/22325/16, від 07.05.2019 у справі №910/23346/16, від 10.08.2018 у справі №910/22324/16, від 16.10.2019 у справі №910/16904/18, від 05.02.2020 у справі №910/3868/19, від 03.09.2020 у справі №910/15076/19 зокрема стосовно застосування пункту 27 Правил видачі вантажів.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач надав обґрунтований контррозрахунок.

ВагонНетто по накладнійНетто по комерційному актуРізниця маси між даними накладної та комерційного актуНорма недостачі з урахуванням 2%Нестача з урахуванням природної втрати
700кг68 700 кг1 000 кг1 394 кгвідсутня
700кг64 700 кг2 600 кг1 354 кг1 646кг
200кг65 000 кг1 200 кг1 324 кгвідсутня
700кг67 150 кг1 550 кг1 374 кг176кг
За доводами скаржника, вартість вантажу повинна визначатися виключно на підставі документів наданих вантажовідправником. Згідно з накладною вантажовідправником є ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ".

Проте, в якості підтвердження вартості вантажу позивач надає "Довідки про вартість вугільної продукції" від ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", що не є вантажовідправником.

На думку скаржника, за таких обставин вартість вантажу не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Дана позиція також підтверджується судовою практикою, так в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 07 серпня 2018 року у справі № 910/23346/16 вказано, відповідно до частини першої статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до договору перевезення, яким згідно із статтею 6 Статуту залізниць України є залізнична накладна, залізницею надавалися послуги по перевезенню вантажів.

За доводами позивача, у накладних №50079516 (досил. №45002607), №500149921, №50146810, №50230192 (досил. №50261726) міститься переуступний напис за підписами генерального директора та головного бухгалтера АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" ВП "ЗАПОРІЖСЬКА ТЕС", які скріплені печаткою, що свідчить про передачу права на пред`явлення позову Публічному акціонерному товариству "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ", тобто, від вантажоодержувача до вантажовідправника, що не суперечить ст. 133 Статуту залізниць України.

Оскільки вантажовідправник ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" не є власником вантажу, що був відправлений у вагонах №62199930, №53511002, №56194533, №53590212 вартість вантажу була визначена на підставі довідок власника вантажу ПрАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" №1/4488, №1/4489 від 27.08.2020, №1/4743 №1/4744 від 04.09.2020. Відповідно до пункту 2.7 Роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Позивач вказує, що на станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, оскільки протилежного сторонами, зокрема апелянтом, не доведено.

Також в суді першої інстанції відповідачем не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

На думку позивача, втрата, нестача або пошкодження вантажу під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне виконання зобов`язань за договором перевезення та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності для залізниці.

Також позивач зазначає, що ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" передано відповідачу для перевезення вугілля кам`яне марки Г- газове, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України №584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України №2163 від 19.03.2002 є мінеральним паливом.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як вбачається з накладних №50079516, №500149921, №50146810, №50230192 волога вугілля у вагонах №62199930, №53511002, №56194533, №53590212 до 16 %, тобто в межах встановлених норм, а також вказано що вантаж прийнятий у твердому стані.

Отже, з урахуванням п.27 Правил видачі вантажів, враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними №50079516, №500149921, №50146810, №50230192 було вугілля кам`яне, а за даними, які зазначені в графі 20 цієї накладної, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує граничнодопустиму норму, ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" обґрунтовано застосовано норму природної втрати у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку вартості недостачі вантажу.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 у справі № 904/6398/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

Позивач відповідно до Технічних умов завантажив вугілля кам`яне марки ДГ 0-100, Г (Г1) 0-100:

- у вагон №62199930 в кількості 69700 кг по накладній №50079516 від 11.08.2020

- у вагон №53511002 в кількості 67700 кг по накладній №500149921 від 15.08.2020

- у вагон №56194533 в кількості 66200 кг по накладній №50146810 від 14.08.2020

- у вагон №53590212 в кількості 68700 кг по накладній №50230192 від 19.08.2020 та передав вказаний вантаж для перевезення Залізниці (Відповідачу).

Відповідно до даних зазначених у накладній вантаж маркується у формі поперечних смуг трикутної форми катка ущільнювача (п. 7 у накладних).

Згідно з накладними №№50079516 (досил. 45002607), №50149921, №50146810, №50230192 (досил. 50261726) (а.с.17-23) Залізниця прийняла у ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" на станції Родинська Донецької залізниці для перевезення вказане вугілля і зобов`язалась доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ ДТЕК Дніпроенерго. Відокремлений підрозділ Запорізька ТЕС є структурною одиницею акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго.

По прибуттю потягу на станцію Чаплине Енергодар Придніпровської залізниці складені комерційні акти №454201/54/1188 від 13.08.2020, №476906/1193, №476906/1194 від 18.08.2020, №476906/1232 від 30.08.2020 (а.с.13-16).

Відповідно до комерційного акту №454201/54/1188 на підставі акту загальної форми №7840 від 12.08.2020 ст. Чаплине Придніпровської залізниці проведене комісійне зважування вагону №62199930 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах, при переваженні виявилось, брутто 92200 кг, тара - 23500 кг, нетто 68700 кг, що менше вантажного документу на 1000 кг. При комерційному огляді виявлено: вантаж укатаний катком, маркований в формі поперечних смуг трикутної форми. Виїмки над 1 люком ліворуч довжиною 1,0 м, шириною 1,5 м, глибиною 0,4 м. Над 1 люком праворуч довжиною 1,3 м, шириною 1,3 м, глибиною 0,3 м. Навантаження на рівні бортів, вантаж марковано поперечними борознами, в місцях виїмок маркування відсутнє. Люка зачинені. Течії вантажу нема. У технічному відношенні вагон справний.

Вантаж якого бракує в вагоні вміститися міг.

Відповідно до комерційного акту №476906/1193 на підставі акту загальної форми №630 від 17.08.2020 ст. Таврійськ Придніпровської залізниці проведене комісійне зважування масси вантажу вугілля у вагоні №53511002 на справних 150-тонних вагонних вагах, при переваженні виявилось брутто 87200 кг, тара - 22500 кг, нетто 64700 кг, що менше вантажного документу на 3000кг. При комерційному огляді виявилося навантаження насипом на рівні бортів, Вантаж маркован в формі поперечних смуг трикутної форми. Над 5-6 люками є виїмка 300см х 80 см х 50см. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон без дверей, люка закриті. Течії вантажу нема. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

Відповідно до комерційного акту №476906/1194 на підставі акту загальної форми №998 від 18.08.2020 ст. Енергодар Придніпровської залізниці проведене комісійне зважування масси вантажу вугілля у вагоні №56194533 на справних 150-тонних вагонних вагах, при переваженні виявилось брутто 87200 кг, тара - 22200 кг, нетто 65000 кг, що менше вантажного документу на 1200кг. При комерційному огляді виявилося навантаження навалом, вище рівня бортів на 10см -15см. Маркування не проглядається вантаж потоптан. Справа над 3-6 люками є виїмка довжиною 5,0 м, шириною 1,0 м, глибиною 1,0 м. Вагон без дверей, люка закриті. Течії вантажу нема. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

Відповідно до комерційного акту №476906/1232 на підставі комерційного акту №482004/384 від 23.08.2020 ст. Покровськ Донецької залізниці, актів загальної форми №7950 від 24.08.2020, ст.Чаплине, №44775 від 26.08.2020, ст. Запоріжжя Ліве, №681 від 29.08.2020, ст. Таврійськ Придніпровської залізниці проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №53590212 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах, при переваженні виявилось брутто 91050 кг, тара 23900 кг, нетто 67150 кг, що менше вантажного документу на 1550 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження нижче бортів на 20 см, шапкоподібне, зі скосами до торців, маркування не проглядається. На поверхні вантажу є сліди ходіння, над 1-7 люками посередині є виїмка довжиною 1000 см, шириною 200 см, глибиною 20 см. Вагон без дверей, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п.27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу у вагонах:

№ 62199930 становить 1000-697=303 кг

№ 53511002 становить 3000-677=2323 кг

№ 56194533 становить 1200-662=538 кг

№ 53590212 становить 1550-687=863 кг

Згідно з довідкою вантажовідправника ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля №1/4488 від 27.08.2020 вартість 1 тони відвантаженого вугілля у полувагоні №62199930 по накладній №50079516 становить 1818,13 грн. з урахуванням ПДВ, №1/4489 від 27.08.2020 у полувагоні №56194533 по накладній №50146810 становить 1729,79 грн. з урахуванням ПДВ, №1/4743 від 04.09.2020 у полувагоні №53511002 по накладній №50149921 становить 1763,18 грн. з урахуванням ПДВ, №1/4744 від 04.09.2020 у полувагоні №53590212 по накладній №50230192 становить 2064,84 грн. з урахуванням ПДВ.

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №62199930 з урахуванням норми природної втрати складає 550,89 грн. із розрахунку: 303 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 1818,13 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №53511002 з урахуванням норми природної втрати складає 4095,87 грн. із розрахунку: 2323 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 1763,18 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №56194533 з урахуванням норми природної втрати складає 930,63 грн. із розрахунку: 538 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 1729,79 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Вартість недостачі, виявленої у полувагоні №53590212 з урахуванням норми природної втрати складає 1781,96 грн. із розрахунку: 863 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати 1% х 2064,84 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

На думку позивача, нестача вантажу у вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем зобов`язань щодо перевезення вантажу.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому до вирішення спору підлягають також застосуванню норми Статуту залізниць України (далі - Статут), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (із змін. і доп.) та визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Зазначені в комерційних актах: №№ 454201/54/1188 від 13.08.2020, 476906/1193 від 18.08.2020, 476906/1194 від 18.08.2020, 476906/1232 від 30.08.2020 відомості свідчать про незбереження вантажу під час його перевезення.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що спірні вагони з вантажем були прийняті залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справних вагонах, враховуючи дані, наведені в комерційних актах щодо порушення маркування вантажу, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду стосовно наявної у залізниці відповідальності за збереження вантажу з часу прийняття до перевезення й до моменту видачі одержувачу.

Згідно зі статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За змістом статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу. Зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. При цьому недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 115 Статуту залізниць, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість нестачі вантажу була визначена позивачем у загальній сумі 7 359, 34 грн, з урахуванням норми природної втрати ваги для спірного вантажу - 1% маси вантажу, зазначеної в залізничних накладних, а також вартості 1 тонни вантажу. При цьому вартість 1 тонни вантажу була визначена:

згідно з довідками відправника ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля №1/4488 від 27.08.2020 вартість 1 тони відвантаженого вугілля у полувагоні №62199930 по накладній №50079516 становить 1818,13 грн. з урахуванням ПДВ;

згідно з довідками відправника ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля №1/4489 від 27.08.2020 у полувагоні №56194533 по накладній №50146810 становить 1729,79 грн. з урахуванням ПДВ;

згідно з довідками відправника ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля №1/4743 від 04.09.2020 у полувагоні №53511002 по накладній №50149921 становить 1763,18 грн. урахуванням ПДВ;

згідно з довідками відправника ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля №1/4744 від 04.09.2020 у полувагоні №53590212 по накладній №50230192 становить 2064,84 грн. з урахуванням ПДВ.

Судом було здійснено перерахунок суми позовних вимог, за висновками якого зазначено, що здійснений позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу у спірних вагонах є правильним, з чим погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду.

Основний довід апеляційної скарги полягає в оспорюванні правомірності застосування до розрахунку втраченого товару норми природної втрати під час перевезення вантажу в 1% відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, оскільки кам`яне вугілля, за твердженням скаржника, перевозилось у вологому стані, що зумовлює обов`язок застосування 2% норми природної втрати до розрахунку вартості втраченого товару.

З цього приводу колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно із пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Частиною другою статті 27 Правил видачі вантажів встановлено:

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

2 % маси, зазначеної в перевізних документах:

вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані;

руда марганцева і хромова;

кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм);

мідний купорос;

хімічна сировина навалом;

солі;

фрукти свіжі;

овочі свіжі;

шкіра оброблена і мокросолона;

тютюн;

м`ясо свіже;

1.5% маси, зазначеної в перевізних документах:

вугілля деревне;

будівельні матеріали;

кварцити в кусках;

жири;

риба солона;

мінеральні добрива;

1% маси, зазначеної в перевізних документах:

мінеральне паливо;

кокс;

руда залізна;

вовна немита;

мило;

м`ясо морожене;

птиця бита всяка;

копченості м`ясні всякі;

0,5% маси всіх інших вантажів.

Відповідно до наявних у справі залізничних накладних №№50079516 (досил. 45002607), №50149921, №50146810, №50230192 (досил. 50261726) (а.с.17-23) для перевезення залізниці було надано вантаж вугілля кам`яне марки Г-газове. Вантаж в твердому стані, граничний показник вологості 16%.

Інструкцією про порядок та умови поставки, закладення, зберігання і відпуску вугілля державного резерву на пунктах відповідального зберігання, затверджена Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 19.10.2012 № 1157, встановлюється класифікація, вимоги до якості і безпеки вугілля, призначеного для зберігання у державному резерві, порядок та умови його поставки, закладення, зберігання і відпуску на пунктах відповідального зберігання.

Відповідно до пункту 2.1 розділу Загальних характеристик основних властивостей, якісних показників та компонентів вугілля Інструкції Про порядок та умови поставки, закладення, зберігання і відпуску вугілля державного резерву на пунктах відповідального зберігання, затвердженої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19.10.2012 №1157, вугілля це тверда горюча осадова порода, що утворилася переважно з відмерлих рослин унаслідок їх біохімічних, фізико-хімічних та фізичних змін. Вугілля складається з органічних речовин та мінімальних домішок. Основними елементами, що входять в органічну масу вугілля, є вуглець, водень, кисень, азот та органічна сірка. У вугіллі містяться також хімічні з`єднання деяких металів.

Із Додатку 1 до вказаної Інструкції вбачаються Класифікаційні показники марка вугілля Газове Позначення марки Г, середні показники відбиття вітриніту Ro, % - від 0,50 до 1,00 включно, вихід летких речовин Vdaf, % - від 33 до 46 включно, товщина пластичного шару Y, мм - від 10 до 16 включно**; індекс Рога RI, од. показник не передбачений для вугілля марги Г, теплота згоряння Qsdaf, МДж/кг показник не передбачений для вугілля марки Г.

Тобто, природні властивості кам`яного вугілля марки Г газове, класифіковані у відповідності до Інструкції, не передбачають вмісту вологості як природної складової частини в даній речовині.

Для оцінки вугілля як палива його умовно поділяють на горючу масу, яка є безводною та беззольною частиною вугілля, та негорючу - баласт, що складається із золи та вологи (п. 2.1 Інструкції).

Таким чином, показники наявної у вугіллі вологи та золи, що входять до його негорючої частини баласту, впливають на якість вугілля як палива і в розумінні пункту 27 Правил видачі вантажів не відноситься до тих відмінних ознак, які впливають на властивість вантажу зменшувати свою масу при його перевезенні.

Отже, для мінерального палива (вугілля), відносно якого у перевізних документах немає відмітки про відвантаження у вологому стані, пункт 27 Правил видачі вантажів встановлює норму недостачі при перевезенні в 1% від загальної маси.

В графі 20 залізничних накладних №№50079516 (досил. 45002607), №50149921, №50146810, №50230192 (досил. 50261726) відправником зазначено, що стан вантажу вугілля кам`яне марки Г-газове - твердий. Відмітки, що вантаж відвантажено у вологому стані, або будь-яке інше зазначення про вологість спірного вантажу у графі 20 залізничних накладних №№50079516 (досил. 45002607), №50149921, №50146810, №50230192 (досил. 50261726) відсутнє.

Вологість - це міра насиченості речовини водою, яка залежить від багатьох чинників: природи речовини, вологості навколишнього середовища, а у твердих тілах - ще й від пористості та ступеня подрібненості.

Характеристики для визначення вологості вантажу із відповідним застосуванням норми природної втрати у 2% унормовані Правилами видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644. На думку колегії суддів в даному випадку такі поняття, як вологий та твердий стан необхідно відокремлювати і не створювати штучний причинно-наслідковий зв`язок між наявністю вологи в даній речовині та вологим станом, тим паче за відсутності відповідної необхідної відмітки у графі 20 залізничних накладних про те, що вантаж перебуває у вологому стані.

Графа 20 залізничних накладних заповнена відправником у відповідності до пояснень, що викладені у Додатку № 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000 за № 863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138).

За змістом пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в МЮ України 24.11.2000 за № 862/5083) норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2% маси, зазначеної в перевізних документах, застосовується при видачі до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані.

До мінерального палива, коксу, руди залізної тощо, то застосовується норма недостачі - 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування господарським судом до спірних правовідносин норми природної втрати у розмірі 1%, оскільки з урахуванням обставин справи вантаж за спірними накладними перевозився у твердому стані та не є вологим у розумінні Правил перевезення вантажів, а тому застосування норми природної втрати у розмірі 2% до такого вантажу не підлягає. Натомість, здійснений позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу з використанням природної втрати ваги на рівні 1% є правомірним.

Колегія суддів також відхиляє посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду щодо застосування п. 27 Правил видачі вантажів згідно постанов від 21.06.2018 р. у справі № 910/435/17, від 26.06.2018 р. у справі № 910/5497/17, від 05.07.2018 р. у справі № 910/23348/16, від 24.07.2018 р. у справі № 910/22325/16, від 07.05.2019 р. у справі № 910/23346/16, від 10.08.2018 р. у справі № 910/22324/16, від 16.10.2019 р. у справі № 910/16904/18, від 05.02.2020 р. у справі № 910/3868/19, від 03.09.2020 р. у справі № 910/15076/19, оскільки обставини справи № 904/6398/20 не є тотожними обставинам, які наведені в постановах Верховного Суду, на які посилається відповідач. Зокрема, відмінними є обставини щодо предмету доказування у спірних правовідносинах, щодо характеристик вантажу, показників вологості і унормованих способів заповнення залізничних перевізних документів.

Крім того, комерційними актами №№ 454201/54/1188 від 13.08.2020, 476906/1193 від 18.08.2020, 476906/1194 від 18.08.2020, 476906/1232 від 30.08.2020, якими була зафіксована нестача вугілля у прийнятих до перевезення вагонах, зафіксоване порушення маркування вантажу, наявність виїмок над люками сліди ходіння, вантаж потоптан, що свідчить про крадіжку вугілля під час його транспортування до станції призначення, аніж про природну втрату вантажу.

Також колегія суддів відхиляє доводи скаржника стосовно того, що вартість вантажу повинна визначатися виключно на підставі документів наданих вантажовідправником. Згідно з накладною вантажовідправником є ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ".

Відповідно до ст. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Судом встановлено, що у накладних №50079516 (досил. №245002607), №50149921, №50146810, №50230192 (досил. №50261726) міститься переуступний напис за підписами генерального директора та головного бухгалтера АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" ВП "ЗАПОРІЖСЬКА ТЕС", які скріплені печаткою, що свідчить про передачу права на пред`явлення позову Публічному акціонерному товариству "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ", тобто, від вантажоодержувача до вантажовідправника, що не суперечить ст. 133 Статуту залізниць України.

Матеріали справи містять довіреність № 174/ДнЄ/2019 від 24.04.2019, якою АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" уповноважено Шовгеля Сергія Володимировича та ОСОБА_1 передавати вантажовідправникам право на пред`явлення претензій та позовів до Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку з незбереженням вантажу; засвідчувати своїми підписами на залізничних накладних переуступний напис наступного змісту: "Право на пред`явлення претензій та позову передано _____________".

Оскільки вантажовідправник ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" не є власником вантажу, що був відправлений у вагонах №62199930, №53511002, №56194533, №53590212 вартість вантажу була визначена на підставі довідок власника вантажу ПрАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" №21/4488, №21/4489 від 27.08.2020, №21/4743 №21/4744 від 04.09.2020.

Відповідно до пункту 2.7 Роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N204-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Відповідно до частини 1 статті 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 ГПК України).

Незгода відповідача з рішення господарського суду та бажання ухвалення рішення на його користь не свідчить про порушення або неправильне застосування судом норм права.

За результатами апеляційного перегляду справи № 904/6398/20, колегія суддів встановила відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги. За встановлених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апеляційної скарги у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю належними доказами, як того вимагає закон.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених вище обставин справи апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 у справі № 904/6398/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 у справі № 904/6398/20 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, за винятком випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко