ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1267/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівойс" (61072, м. Харків, пр-т Науки, буд. 31-А)
про стягнення 20376,04 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Київстар" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівойс", в якому просить суд стягнути 20376,04 грн., що складається із: 9696,72 грн. - сума основного боргу; 7862,55 грн. - пеня, 874,16 грн. - 3 % річних, 1942,61 грн. - інфляційні нарахування. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за договором оренди № 16/16 від 01.12.2016 в частині здійснення орендарем повної та своєчасної орендної плати за користуванням об`єктом оренди.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2021, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ГПК України. При цьому, копія ухвали про відкриття провадження у цій справі від 19.04.2021, яку було надіслано на адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена відомостями з ЄДРПОУ стосовно ТОВ "Дівойс" повернулася на адресу суду 27.04.2021 без вручення адресату з довідкою відділення поштового зв`язку : "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому, необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі № 922/1267/21 від 19.04.2021 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/, а тому ТОВ "Дівойс" мало можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною для багаторазового відкладення розгляду даної справи, яке в подальшому може призвести до порушення процесуальних строків для розгляду апеляційної скарги, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторін щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №910/23064/17.

При цьому суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах від 07.06.2018 у справі №910/17797/17, від 11.07.2018 у справі №916/2525/13.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

01.01.2016 між Приватним акціонерним товариством "Київстар" (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дівойс" (відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 16/16 (надалі - договір) (а.с. 85-93) відповідно до умов пункту 1.1. якого, орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне користування об`єкт оренди на умовах цього Договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21,6-й поверх, прим. № 608 (згідно технічного паспорту № 16), загальною площею 17,5 м.кв. та сплачувати орендодавцю орендну плату за користування ним.

Відповідно до положень п. 5.1. договору оренди, за щомісячне користування об`єктом оренди/щомісячне надання орендодавцем послуг з користування об`єктом оренди, орендарем сплачується щомісячна орендна плата, яка становить 2424,18 грн. з урахуванням пдв.

Згідно з п. 5.4. договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання сторонами акту передачі та завершується датою підписання сторонами Акту повернення.

Відповідно до п. 5.10 договору, орендна плата сплачується орендарем щомісячно на умовах передплати не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа розрахункового місяця на підставі цього договору.

Із обставин справи убачається, що 01.12.2016 між сторонами укладено додаток № 2 до Договору оренди №16/16 від 01.12.2016 "акт приймання - передачі", відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину нежитлового (офісного) приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, 6-й поверх, прим. № 608 (згідно технічного паспорту № 16), загальною площею 17,5 м.кв. (об`єкт оренди) (а.с. 95).

Також, із матеріалів справи убачається, що 30.04.2018 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди №16/16 від 01.12.2016 пунктом 1 якої сторони вирішили 30 квітня 2018року достроково за згодою сторін припинити дію договору оренди нежитлових приміщень № 16/16 від 01.12.2016 (а.с. 96).

Згідно з наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі об`єкта оренди від 30.04.2018, який оформлено та підписано сторонами у вигляді додатку № 2 до договору оренди № 16/16 від 01.12.2016 вбачається, що цей акт сторонами складено на підтвердження чого, що орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, 6-й поверх, прим. № 608 (згідно технічного паспорту № 16), загальною площею 17,5 м.кв. (об`єкт оренди) (а.с. 97).

Позивач у позові вказує, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором оренди № 16/16 від 01.12.2016 в частині здійснення повної та своєчасної орендної плати за користуванням об`єктом оренди у встановлені пунктами 5.1., 5.10 договору строки та порядку, у зв`язку із чим, за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 (дати повернення об`єкту оренди) у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість з орендної плати, яка склала 9696,72 грн. (2424,18х4), яка з боку відповідача залишилася несплаченою.

Вищевказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, крім всього, договори та інші правочини.

У статті 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) закріплено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Підставою виникнення правовідносин між сторонами у цій справі є договір оренди №16/16 від 01.12.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Аналогічні положення містяться й у ст. 283 ГК України.

Частиною 3 ст. 285 ГК України передбачено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За приписами ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося судом вище, пунктом 5.1. договору оренди сторони визначили, що за щомісячне користування об`єктом оренди/щомісячне надання орендодавцем послуг з користування об`єктом оренди, орендарем сплачується щомісячна орендна плата, яка становить 2424,18 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 5.4. договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання сторонами акту передачі та завершується датою підписання сторонами Акту повернення.

Відповідно до п. 5.10 договору, орендна плата сплачується орендарем щомісячно на умовах передплати не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа розрахункового місяця на підставі цього договору.

Також, у відповідності до п. 4.1.5 договору, орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати встановлену цим договором плату за користування об`єктом оренди.

З урахуванням зазначеного та зважаючи на встановлені у справі обставини, суд вважає, що позивач довів суду належними та допустимими доказами підставність та обґрунтованість позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 9696,72 грн. за період з 01.01.2018 по 30.04.2018

При цьому, судом враховано, що відповідачем протилежного не доведено та доказів належного виконання умов договору № 16/16 від 01.12.2016 до суду не надано.

Щодо заявленої до стягнення пені у розмірі 7862,55 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно з вимогами ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.2. договору оренди, у випадку порушення з вини орендаря строку сплати встановленого п. 5.10 цього договору, останній сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період існування прострочення, від суми заборгованості за кожен день існування прострочення, від суми заборгованості за кожен день існування прострочення.

Перевіривши надані позивачем нарахування пені у розмірі 7862,55 грн. (а.с. 98-111), суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, у зв`язку з чим, вимога про стягнення пені у розмірі 7862,55 грн. підлягає задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення 3 % річних у розмірі 874,16 грн. та 1942,61 грн. інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

Вимогами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, враховуючи вимоги ст. 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, нараховані вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 874,16 грн. та 1942,61 грн. інфляційних втрат, суд визнав обґрунтованими, такими, що відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. на відповідача.

Також, за попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, позивачем зазначено поштові витрати у розмірі 200,00 грн. та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 1000,00 грн.

Втім ні конкретизації, які саме поштові витрати та які саме процесуальні дії, пов`язані із розглядом справи були вчинені адвокатом, позивачем у позові не вказано, що позбавляє суд можливості оцінити обґрунтованість цих судових витрат. Посилання на конкретні докази понесення цих судових витрат, позовна заява також не містить, тому суд також позбавлений можливості дослідити доведеність і неминучість цих витрат.

Суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вище встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що адвокатом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, у зв`язку із чим, суд відмовляє у відшкодуванні поштових витрат та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, у зв`язку із їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівойс" (61072, м. Харків, пр-т Науки, буд. 31-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ) - 9696,72 грн. суми основного боргу; 7862,55 грн. пені; 874,16 грн. 3 % річних; 1942,61 грн. інфляційних втрат та 2270,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256 - 259 ГПК України.

Повне рішення складено "18" червня 2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв