ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1373/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 117, ідентифікаційний код 34329599)
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ідентифікаційний код 03359552)
про стягнення 203 543,37 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", в якій просить стягнути з останнього заборгованість у загальній сумі 203 543,37 грн, яка складається з наступних сум: сума основного боргу - 170 024,45 грн (за виконані, але не сплачені роботи), три проценти річних 11 878,39 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання), інфляційні - 21 640,53 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання). Також, позивач просить стягнути з відповідача суму 3 053,15 грн сплаченого судового збору при подачі позову до суду, в якості відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду № 35Акт1719-18 від 23.04.2018, що укладений між сторонами, зокрема не сплата відповідачем виконаних позивачем робіт за вказаним договором.

Також, позивач просить справу розглядати у спрощеному провадженні без виклику сторін у справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1373/21. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також, вказаною ухвалою роз`яснено відповідачу, що згідно статті 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

07.05.2021 до господарського суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву за вх.№ 10364. У поданому відзиві відповідач зазначив, що сума основного боргу перед позивачем у розмірі 170024,45 грн ним сплачена згідно платіжного доручення № 2294 від 27.04.2021, отже заборгованість за основним боргом у відповідача відсутня.

До відзиву на позовну заяву відповідачем надана копія вказаного платіжного доручення та у порядку ст. 165 ГПК України докази надсилання вказаного відзиву на позовну заяву на адресу позивача у справі та судом встановлено, що він поданий у строк визначений судом, а тому судом прийнято відзив на позовну заяву до розгляду.

Процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.04.02.2021) надсилалися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Сторони повідомлені належним чином про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

На момент ухвалення даного рішення строк для подання відповіді на відзив позивачем закінчився, проте позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відповіді на відзив.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

23 квітня 2018 року між ПАТ "Харківміськгаз" (замовник за договором, далі по тексту - відповідач) та ТОВ "Тепло-Квар" (підрядник за договором, далі по тексту - позивач) було укладено Договір підряду за №35Акт1719-18 (далі по тексту - договір).

Згідно з п.1.1. договору, позивач зобов`язується за дорученням відповідача виконати згідно з умовами даного договору роботу, а відповідач зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Предметом підряду даного договору є виконання робіт з прокладання зовнішнього газопроводу з метою нестандартного приєднання об`єкту до газових мереж відповідача (договір № 03АКm1831-17 від 30.05.2017) згідно робочого проекту: Газифікація нежитлових приміщень за адресою: вул. Шевченко, 157 у м. Харкові. (П.2.1. договору).

Відповідно до п.3.1 договору вартість робіт складає 170026,55 грн, у т.ч. ПДВ - 28337,76 грн.

Згідно з п.4.1. договору, розрахунки за фактично виконані обсяги роботи, з урахуванням вартості використаних матеріалів та наданням підтверджуючих документів, здійснюються на підставі відповідного акту, підписаного сторонами протягом 10 днів з дня його підписання.

Підрядні роботи були виконані позивачем у листопаді 2018 року та прийняті відповідачем, про що свідчать підписані з обох сторін документи: договірна ціна прокладання зовнішнього газопроводу нестандартного приєднання об`єкту до газових мереж за адресою: вул. Шевченко, 157 у м. Харкові; акт виконаних робіт від 30.11.2018 за листопад 2018 року на загальну суму 170024,45 грн у т.ч. ПДВ -28337,41 грн; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2018 року (форма кб-3) на суму 170024,45 грн у т.ч. ПДВ 28337,41 грн.

Також, позивач вказує проте, що ним складено такі документи: відомість ресурсів до акту прийняття робіт за листопад 2018 року (форма№5а) на суму використаних будівельних матеріалів 126982,01грн., розрахунок №1-2 щодо загальновиробничих витрат до акту за листопад 2018 року на суму 2847,52 грн; податкова накладна №65 від 30.11.2018р. на суму 170024,45грн. у т.ч. ПДВ 28337,41грн.

Отож, відповідач мав оплатити виконані позивачем роботи не пізніше 10 грудня 2018 року. Проте, роботи відповідачем у вказаний строк оплачені не були, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача в примусовому порядку: суми основного боргу у розмірі 170024,45 грн, 3% річних у розмірі 11 878,39 грн та інфляційних у розмірі 21 640,53 грн.

Також, позивач в порядку досудового врегулювання спору звернувся до відповідача із вимогою № 84 від 18.03.2021, в якій вимагав протягом 3-х днів з моменту отримання вимоги погасити заборгованість перед позивача у розмірі 203 249,93 грн.

За відстеженням поштового пересилання № 431 з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення (вимога № 84 від 19.03.2021), вручено відповідачу 23.03.2021. Також, позивачем надано копію поштового повідомлення про вручення вимоги відповідачу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, що поданий до суду 07.05.2021 зазначив, що сума основного боргу у розмірі 170024,45 грн ним сплачена згідно платіжного доручення № 2294 від 27.04.2021, отже заборгованість за основним боргом по даній справі відсутня.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Також, згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем після подання даного позову до суду сплачено суму основного боргу у розмірі 170 024,45 грн за платіжним дорученням № 2294 від 27.04.2021.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З підстав наведеного, надані докази свідчать про відсутність предмету спору в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 170 024,45 грн, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в цій частині.

Також, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в сумі 11 878,39 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання), що нараховані за період з 10.12.2018 по 08.04.2021 та інфляційні - 21 640,53 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання), що нараховані позивачем за період з грудня 2018 по лютий 2021.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань.).

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 11 878,39 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання) та інфляційні втрати у розмірі 21640,53 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до пункту 2 якої судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду із даною позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 3 053,15 грн згідно платіжного доручення № 9506 від 08.04.2021.

У даній справі відповідач сплатив частину суми боргу у розмірі 170025,45 грн після подачі даного позову до суду та в цій частині провадження у справі закрито за відсутністю предмету спору.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Проте, на час розгляду справи клопотання позивача про повернення судового збору з Державного бюджету України відсутнє, тому суд звертає увагу позивача, що він має право на повернення з Державного бюджету України сплаченого судового збору у розмірі 2550,37 грн після подання до суду відповідного клопотання.

Отже, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду розподіляються наступним чином: 502,78 грн (покладається на відповідача), а решта сума сплаченого судового збору в сумі 2550,37 грн (може бути повернута позивачу за клопотанням згідно з п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в розмірі 33518,92 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ідентифікаційний код 03359552) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 117, ідентифікаційний код 34329599) 3% річних у розмірі 11 878,39 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання) та інфляційні у розмірі 21 640,53 грн (за порушення строків сплати грошового зобов`язання).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В іншій частині позову щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 170 024,45 грн - закрити провадження у справі.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3053,15 грн, розподілити наступним чином: в сумі 502,78 грн покласти на відповідача, а решта сума судового збору в розмірі 2550,37 грн відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за його заявою.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ідентифікаційний код 03359552) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 117, ідентифікаційний код 34329599) судовий збір у розмірі 502,79 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 117, ідентифікаційний код 34329599).

Відповідач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ідентифікаційний код 03359552).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "15" червня 2021 р.

Суддя І.О. Чистякова