ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 червня 2021 року Справа № 923/825/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Харкавенка В.Л.

до відповідача: Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"

про стягнення заборгованості в сумі 216003,38 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Харкавенка В.Л. звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" про стягнення 216003,38 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступного.

Так у позовній заяві в якості позивача визначено Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Харкавенка В.Л.

Суд зауважує, що ч.ч.1, 2 ст.45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

В силу ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст.64 ГК України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Частинами 1, 3 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Як визначено у п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ.

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, в якості позивача може звернутись з позовом юридична особа, або юридична особа в особі її філії чи відокремленого підрозділу за умови наділення їх відповідними повноваженнями, з наданням відповідних доказів.

Водночас, відповідно до довіреності, виданої ДП "Адміністрація морських портів України" начальнику Херсонської філії Харкавенку В.Л., останній має право вживати заходів щодо захисту інтересів підприємства в судах, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", з усіма правами, наданими законодавством України особам, які беруть участь у справі (з певними обмеженнями) та підписувати від імені підприємства та подавати до судів позовні заяви тощо.

Тому в даному випадку позивачем має виступати Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", а не Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Харкавенка В.Л., як вказує позивач.

Згідно п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п.п.59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, встановлено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках.

Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Суд звертає увагу на те, що опис вкладення на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, наданий позивачем, не містить посилання на відповідний номер поштового відправлення.

Тобто, зазначений опис вкладення у цінний лист не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009р. № 270, а тому не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд зауважує, що при зверненні до суду із позовом на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення.

Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог ГПК України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.

Аналогічні висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист викладені в постановах Верховного Суду від 13.01.2020р. у справі № 910/28408/15, від 26.03.2020р. по справі № 910/9962/16, від 24.12.2020р. у справі №916/2110/20.

За приписами абз. 2 ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За результатами дослідження матеріалів позову судом встановлено, що копії документів, які подані позивачем в якості доказів, завірені особами, стосовно яких суду не надано доказів на підтвердження наявності у них відповідних повноважень, що суперечить правовій природі засвідчення особою відповідності копії документу його оригіналу та вищевказаним вимогам статті 91 Господарського процесуального кодексу України про те, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У розумінні ст.60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження представників сторін від юридичної особи підтверджуються довіреністю за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З доданих до матеріалів позовної заяви копій документів вбачається, що вони засвідчені начальниками відділу діловодства Безродньою Л. та Величко О., однак доказів на підтвердження повноважень вказаних осіб, зокрема, на засвідчення копій документів від імені позивача, не надано.

З огляду на вказане, документи, що додані до позову та завірені особами, щодо яких немає відомостей про їх повноваження на здійснення дій процесуального характеру від імені заявника, за своєю правовою природою не являються письмовими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Отже, додані позивачем до позовної заяви документи не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Харкавенка В.Л. залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом подання відповідних доказів.

Копію заяви про усунення недоліків позовної заяви і додані до неї документи направити відповідачу, докази направлення подати до суду (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладну).

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набрала законної сили 22.06.2021р., оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Сулімовська