ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Справа № 915/1615/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Берко О.В.,

представника прокуратури: Бескровної І.І., посв.№058890 від 21.12.2020,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області

(55213, Миколаївська обл., вул.Івана Виговського, буд.18),

в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області

(54034, м.Миколаїв, просп.Миру, буд.34; ідент.код 39825404),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія

«Миколаївські сонячні системи»

(07443, Київська обл., Броварський р-н, смт.Калинівка, вул.Чернігівська, буд.9/14;

ідент.код 42433638),

про: скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, витребування земельних ділянок,-

в с т а н о в и в:

30.12.2020 Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи, в якій просив суд:

1) Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0185 площею 22,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинської ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області;

2) Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0185, про що вчинено запис від 14.05.2019 за №31556189;

3) Витребувати у ТОВ Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0165), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 8,21 м, координати: X 5301008,7340, Y 4209856,4000; №2 відстань: 87,41 м, координати: X 5301001,3450, Y 4209852,8150; №3 відстань: 103,95 м, координати: X 5300921,9540, Y 4209816,0910; №4 відстань: 103,17 м, координати: X 5300972,4300, Y 4209725,2230; №5 відстань: 97,71 м, координати: X 5301024,1310, Y 4209635,9390; №6 відстань: 82,95 м, координати: X 5301112,3540, Y 4209677,9290; №7 відстань: 123,42 м, координати: X 5301070,5930, Y 4209856,4000;

4) Витребувати у ТОВ Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0163), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 1,16 м, координати: X - 5300921,9540, Y 4209816,0920; №2 - відстань: 94,44 м, координати: X - 5300920,9030, Y - 4209615,6050; №3 - відстань: 177,76 м, координати: X - 5300836,3470, Y - 4209773,5410; №4 - відстань: 27,47 м, координати: X - 5300921,0770, У-4209617,2710; №5 - відстань: 99,63 м, координати: X - 5300934,1710, Y - 4209593,1220; №6 - відстань: 103,17 м, координати: X - 5301024,1310, Y - 4209635,9390; №7 - відстань: 103,95 м, координати: X- 5300972,4300, Y - 4209725,2230;

5) Витребувати у ТОВ Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0164), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань 17,1 м, координати: X - 5301095,4470, Y - 4209898,4710; №2 - відстань 79,28 м, координати: X - 5301080,0600, Y - 4209891,0060; №3 - відстань 123,42 м, координати: X - 5301008,7340, Y - 4209856,4000; №4 - відстань 82,95 м, координати: X - 5301070,5930, Y - 4209749,5990; №5 - відстань 2,66 м, координати: X - 5301112,3540, Y - 4209677,9290; №6 - відстань 95,33 м, координати: X - 53011114,7600, Y - 4209679,0740; №7 - відстань 152,91 м, координати: X - 5301200,8380, Y - 4209720,0430; №8 - відстань 54,32 м, координати: X - 5301122,7060, Y - 4209851,4810;

6) Витребувати у ТОВ Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0160), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 85,64 м, координати: X - 5300812,3750, Y - 4210010,5690; №2 - відстань: 109,75 м, координати: X - 5300736,5990, Y - 4209970,6720; №3 - відстань: 111,18 м, координати: X - 5300786,2380, Y - 4209872,7860; №4 - відстань: 94,44 м, координати: X - 5300836,3470, Y -4209773,5410; №5 - відстань: 68,84 м, координати: X - 5300920,9030, Y - 4209815,6050; №6 - відстань: 154,3 м, координати: X - 5300887,6310, Y - 42009875,8680;

7) Витребувати у ТОВ Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0166), вартістю 54076,0 грн, розташована в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 25,91 м, координати: X - 5301182,0870, Y - 4209940,5160; №2 - відстань: 70,39 м, координати: X - 5301158,7750, Y - 4209929,1970; №3 - відстань: 54,32 м, координати: X - 5301095,4470, Y - 4209898,4710; №4 - відстань: 152,91 м, координати: X - 5301122,7060, Y - 4209851,4810; №5 - відстань: 96,2 м, координати: X - 5301200,8380, Y - 4209720,0430; №6 - відстань: 91,0 м, координати: X - 5301287,7040, Y - 4209761,3880; №7 - відстань: 116,95 м, координати: X - 5301241,8780, Y - 4209840,0020;

8) Витребувати у ТОВ Енергетична компанія Миколаївські сонячні системи () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0168), вартістю 54076,0 грн, розташована в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 87,3 м, координати: X - 5301205,0300, Y - 4210210,1700; №2 - відстань: 126,09 м, координати: X - 5301127,2100, Y - 4210170,6100; №3 - відстань: 105,04 м, координати: X - 5301187,1600, Y - 4210059,6800; №4 - відстань: 44,29 м, координати: X - 5301236,1900, Y - 4209966,7800; №5 - відстань: 41,53 м, координати: X - 5301276,0300, Y - 4209986,1200; №6 - відстань: 191,57 м, координати: X - 5301313,3900, Y - 4210004,2600; №7 - відстань: 41,11 м, координати: X - 5301224,1700, Y - 4210173,7900.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави на підставі незаконних наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №125/0/14-19-СГ від 10.01.2019, №139/0/14-19-СГ, №138/0/14-19-СГ, №134/0/14-19-СГ, №135/0/14-19-СГ та №131/0/14-19 від 11.01.2019, виданих останнім внаслідок протиправних дій фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не повідомили уповноважений орган про отримання раніше у порядку безоплатної приватизації інших земельних ділянок на підставі відповідних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, на думку прокурора, має законні підстави для витребування спірних земельних ділянок у власність держави згідно зі ст.388 ЦК України у їх нинішнього власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи».

Ухвалою суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2021.

Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області у письмових поясненнях, які надійшли до суду 20.01.2021, в повному обсязі підтримало вимоги прокурора.

04.02.2021 відкладено розгляд справи на 03.03.2021 у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання.

Ухвалою суду від 03.03.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 31.03.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. у відпустці, розгляд справи, призначений на 31.03.2021 - не відбувся.

Після виходу судді Мавродієвої М.В. із відпустки, ухвалою суду від 06.04.2021 призначено справу до розгляду на 19.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2021.

20.05.2021 відкладено розгляд справи на 14.06.2021 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання.

Прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у письмових поясненнях, які надійшли до суду 20.01.2021, в повному обсязі підтримав вимоги прокурора.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи прокурора не спростував.

Судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників позивача та відповідача.

У судовому засіданні 14.06.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №139/0/14-19-СГ від 11.01.2019 надано громадянину України ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :15:000:0165) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області (т.1 а.с.80).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №138/0/14-19-СГ від 11.01.2019 надано громадянину України ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :15:000:0163) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області (т.1 а.с.50).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №134/0/14-19-СГ від 11.01.2019 надано громадянину України ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :15:000:0164) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області (т.1 а.с.39).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №135/0/14-19-СГ від 11.01.2019 надано громадянину України ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :15:000:0160) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області (т.1 а.с.60).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №125/0/14-19-СГ від 10.01.2019 надано громадянину України ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :15:000:0166) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області (т.1 а.с.70).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №131/0/14-19-СГ від 11.01.2019 надано громадянину України ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :15:000:0168) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області (т.1 а.с.28).

З матеріалів справи вбачається, що вказані накази видані Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області за відповідними заявами таких громадян України датованих 29.12.2018 (т.1 а.с.29,40,51,61,71,81), в яких останні засвідчували, що вони не використали раніше своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за таким цільовим призначенням.

У вказаних наказах Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області визначено, що право власності на кожну з перелічених земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З інформаційних довідок з державних реєстрів вбачається, що на підставі таких наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області державним реєстратором Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області Костаньяном Євгеном Івановичем 16.01.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено наступні записи:

- запис №29941595 про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0165 площею 2,0 га (т.1 а.с.132,133);

- запис №29942237 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0163 площею 2,0 га (т.1 а.с.159,160);

- запис №29939724 про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0164 площею 2,0 га (т.1 а.с.180,181);

- запис №29905848 про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0160 площею 2,0 га (т.1 а.с.197,200);

- запис №29943780 про право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0166 площею 2,0 га (т.1 а.с.124,125);

- запис №29939466 про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0168 площею 2,0 га (т.1 а.с.213,215).

Також з інформаційних довідок з державних реєстрів вбачається, що у подальшому вказані громадяни України на підставі договорів купівлі-продажу посвідчених приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, відчужили право власності на вказані земельні ділянки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» (), про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.02.2019 внесено наступні записи:

- запис №30217381 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0165 площею 2,0 га на підставі договору купівлі-продажу №39 від 08.02.2019, відчужувач - ОСОБА_1 (т.1 а.с.156,157);

- запис №30217317 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0163 площею 2,0 га на підставі договору купівлі-продажу №36 від 08.02.2019, відчужувач - ОСОБА_2 (т.1 а.с.177,178);

- запис №30217340 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0164 площею 2,0 га на підставі договору купівлі-продажу №37 від 08.02.2019, відчужувач - ОСОБА_3 (т.1 а.с.185,186);

- запис №30217297 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0160 площею 2,0 га на підставі договору купівлі-продажу №35 від 08.02.2019, відчужувач - ОСОБА_4 (т.1 а.с.194,195);

- запис №30217406 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0166 площею 2,0 га на підставі договору купівлі-продажу №40 від 08.02.2019, відчужувач - ОСОБА_5 (т.1 а.с.129,130);

- запис №30217424 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0168 площею 2,0 га на підставі договору купівлі-продажу №41 від 08.02.2019, відчужувач - ОСОБА_6 (т.1 а.с.214,215).

Крім того з матеріалів справи вбачається, що у подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи», яке придбало шість спірних земельних ділянок загальною площею 12 га, у подальшому, після реєстрації права власності на такі земельні ділянки, об`єднало їх з іншими п`ятьма земельними ділянками, які також знаходились у його власності, загальною площею 10 га, а саме земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер :15:000:0161 (т.2 а.с.49,90), земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер :15:000:0162 (т.2 а.с.50,91), земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер :15:000:0167 (т.2 а.с.51,92), земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер :15:000:0159 (т.2 а.с.52,93), земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер :15:000:0157 (т.2 а.с.57,97), утворивши одну земельну ділянку загальною площею 22 га з кадастровим номером :15:000:0185, що підтверджується Технічною документацією із землеустрою за обліковим номером 2019МФ28МКАР000006 щодо об`єднання земельних ділянок, які знаходяться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» (т.2 а.с.37-99), що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №10-14-0.21-5702/2-20 від 11.08.2020 (т.1 а.с.217) та не спростовано відповідачем.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7825-СГ від 01.11.2018 надано у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0 га (кадастровий номер :02:014:0055) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області (т.1 а.с.105), на підставі якого 13.11.2018 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №29021177 про право власності ОСОБА_1 на таку земельну ділянку (т.1 а.с.134).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-8914-СГ від 04.12.2018 надано у власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2,0 га (кадастровий номер :05:025:0106) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Рилівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (т.1 а.с.95), на підставі якого 17.12.2018 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №29563331 про право власності ОСОБА_2 на таку земельну ділянку (т.1 а.с.161,174).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-3464-СГ від 12.06.2018 надано у власність громадянину ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :04:003:2242) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Малиницької сільської ради Славутського району Хмельницької області (т.1 а.с.115), на підставі якого 18.06.2018 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №26752353 про право власності ОСОБА_3 на таку земельну ділянку (т.1 а.с.182).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7368-СГ від 19.10.2018 надано у власність громадянину ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 2,0 га (кадастровий номер :02:016:0085) для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Бачманівської сільської ради Славутського району Хмельницької області (т.1 а.с.110), на підставі якого 02.11.2018 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №28739028 про право власності ОСОБА_4 на таку земельну ділянку (т.1 а.с.189).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-8123-СГ від 09.11.2018 надано у власність громадянину ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:014:0067) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області (т.1 а.с.100), на підставі якого 19.11.2018 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №29033616 про право власності ОСОБА_5 на таку земельну ділянку (т.1 а.с.122).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1239-СГ від 03.03.2018 надано у власність громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:007:0014) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Пархомовецької сільської ради Славутського району Хмельницької області (т.1 а.с.120), на підставі якого 07.03.2018 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №25186465 про право власності ОСОБА_6 на таку земельну ділянку (т.1 а.с.211).

Прокурор стверджує, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави на підставі незаконних наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №125/0/14-19-СГ від 10.01.2019, №139/0/14-19-СГ, №138/0/14-19-СГ, №134/0/14-19-СГ, №135/0/14-19-СГ та №131/0/14-19 від 11.01.2019, виданих останнім внаслідок протиправних дій фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не повідомили уповноважений орган про отримання раніше у порядку безоплатної приватизації інших земельних ділянок на підставі відповідних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, на думку прокурора, має законні підстави для витребування спірних земельних ділянок у власність держави згідно зі ст.388 ЦК України у їх нинішнього власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи».

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз.1,2 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абз.1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч.ч.4,5 ст.53 ГПК України).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор зазначає, що незаконне виділення, надання в користування, передача у власність, відчуження земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Прокурор стверджує, що у силу об`єктивних, явних та документально підтверджених даних громадяни України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усвідомлювали, що вони порушили встановлений законодавством порядок отримання у власність земель, що ставить їх добросовісність під час набуття земельних ділянок у власність під обґрунтований сумнів.

Звернення прокурора до суду фактично спрямоване на задоволення суспільної потреби по відновленню законності при вирішенні суспільно важливого питання щодо збереження земель сільськогосподарського призначення державної власності. Відчуження земель із порушенням вимог чинного законодавства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.

Відповідно до пп.13) п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, орган, який на даний час розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Миколаївської області є Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області.

Прокурор вказує, що незважаючи на наявні порушення закону та очевидно незаконне набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області дотепер не вжито заходів щодо їх усунення та взагалі заперечується можливість вжиття таких заходів, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 08.10.2020 №10-14-0.62-7072/2-20 (т.1 а.с.112).

Невжиття Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області заходів щодо усунення порушень, допущених при передачі у власність спірних земельних ділянок, свідчить про бездіяльність органу уповноваженого державою на здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, а отже потребує вжиття заходів прокурорського реагування в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

До того ж, судом приймається до уваги, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте такі положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Так, предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.

Перший протокол, який ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України, застосовується судами України як частина національного законодавства, тоді як розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

У пункті 166 рішення ЄСПЛ «East/West Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 вказано, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Отже згідно практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

За приписами статей 4, 5 Земельного кодексу України, завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Проаналізувавши викладені вище норми в їх сукупності суд вважає обґрунтованими доводи прокурора стосовно порушення вимог законодавства при прийнятті Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області оспорюваних наказів та, як наслідок, порушення виданням зазначених наказів інтересів держави, які полягають в охороні належної Українському народу землі, як національного багатства, а також у збереженні рівності права власності на землю усіх громадян, позаяк Український народ, делегуючи право розпорядження належною йому землею державі в особі відповідних органів, має законні очікування, що ці органи під час такого розпорядження будуть діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що в даному випадку прокурором доведено наявність як державного, так і суспільного інтересу, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, за приписами ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 Земельного кодексу України).

Відповідно до положень ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектарів.

Як встановлено судом вище, згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно громадянами України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до моменту отримання 16.01.2019 у власність спірних земельних ділянок за наказами Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 11.01.2019 вже було отримано у період з 03.03.2018 по 17.12.2018 у власність шляхом безоплатної приватизації земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за відповідними наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані громадяни України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час подання заяв 29.12.2018 до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок у власність вже використали у період з 03.03.2018 по 17.12.2018 своє право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, внаслідок чого спірні земельні ділянки площею 2,0 га кожна за кадастровими номерами :15:000:0165, :15:000:0163, :15:000:0164, :15:000:0160, :15:000:0166, :15:000:0168 незаконно вибули із земель державної власності.

Положеннями статтей 15, 16 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статтей 16, 21 Цивільного кодексу України та ст.152 Земельного кодексу України, одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Разом з тим, приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави.

У даному випадку прокурор, з метою відновлення порушеного інтересу держави, звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, який за положеннями ст.122 Земельного кодексу України є розпорядником спірних земельних ділянок.

Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За змістом статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним (ст.387 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за змістом наведених норм законодавства передбачено необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна, а не в особи, яка в подальшому здійснила продаж цього майна останньому набувачу.

Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Якщо є підстави, передбачені статтею 388 Цивільного кодексу України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Відповідно до положень пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №922/614/19 висловлено позицію стосовно того, що власник з дотриманням вимог ст.388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достовірних доказів. При цьому, закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права.

Рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Для внесення такого запису на підставі зазначеного рішення суду окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем не потрібно.

Подібну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки спірні земельні ділянки вибули з власності держави на підставі незаконних наказів Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 11.01.2019, виданих внаслідок протиправних дій громадян України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не повідомили уповноважений орган про отримання раніше у порядку безоплатної приватизації інших земельних ділянок, то Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області має законні підстави для витребування спірних ділянок згідно зі ст.388 Цивільного кодексу України від їх нинішнього власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи».

Таке витребування земель буде належним та ефективним способом захисту порушеного інтересу держави та не потребує попереднього скасування виданих Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області наказів щодо передачі цих земель у порядку безоплатної приватизації у власність фізичних осіб та усього подальшого ланцюжка правочинів щодо цих земель.

У той же час, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17 обставини, які входять до предмета доказування у цій справі у спорі про витребування спірної земельної ділянки від юридичної особи, можуть бути встановлені господарським судом самостійно.

Таким чином, накази Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 11.01.2019, записи від 16.01.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за громадянами України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , договори купівлі-продажу, укладені 08.02.2019 між такими громадянами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи», та записи від 08.02.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» на спірні земельні ділянки не підлягають визнанню незаконними та скасуванню у судовому порядку.

У той же час, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи», яке придбало шість спірних земельних ділянок загальною площею 12 га, у подальшому, після реєстрації права власності на такі земельні ділянки, об`єднало їх з іншими п`ятьма земельними ділянками, які також знаходились у його власності, загальною площею 10 га, утворивши одну земельну ділянку загальною площею 22 га з кадастровим номером :15:000:0185.

Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Статтею 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Більш детальний порядок дій щодо скасування раніше присвоєних кадастрових номерів в результаті об`єднання земельних ділянок визначений пунктами 135, 136, 136-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012.

Так, відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку;

3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки;

4) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Таким чином, у разі об`єднання земельних ділянок раніше присвоєні їм кадастрові номери скасовуються.

Згідно ч.7 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

Отже, з моменту реєстрації 14.05.2019 земельної ділянки :15:000:0185 площею 22 га державна реєстрація спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :15:000:0165, :15:000:0163, :15:000:0164, :15:000:0160, :15:000:0166, :15:000:0168 площею по 2 га кожна - скасована, а відповідні Поземельні книги закриті.

Враховуючи, що до складу новоствореної земельної ділянки увійшли земельні ділянки, що отримані незаконно та підлягають поверненню державі, земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0185 не може існувати у встановлених межах.

Водночас, без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0185 спірні ділянки будуть рахуватись у її складі, а отже не можливо буде забезпечити їх повернення у власність держави.

Крім цього, внаслідок необхідності повернення спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :15:000:0165, :15:000:0163, :15:000:0164, :15:000:0160, :15:000:0166, :15:000:0168 державі, ділянка з кадастровим номером :15:000:0185 не зможе існувати у встановлених межах, її реєстрація повинна бути скасована та створено новий об`єкт земельних відносин з іншими межами та кадастровим номером.

Статтями 16, 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Також, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки закривається і відповідна Поземельна книга.

За такого, суд приходить до висновку, що з метою реального поновлення прав держави, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0185 у Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 7 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, є Держгеокадастр України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, таке управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку, здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації, веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки (п.4 такого Положення).

За такого, уповноваженим органом на скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0185 є Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області.

Відповідно до ч.13 ст.79-1 Земельного кодексу України, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Частиною 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0185 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2019 за №31556189, то суд приходить до висновку, що державна реєстрація такого права підлягає скасуванню відповідно до ч.13 ст.79-1 Земельного кодексу України, ст.ст.18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ч.2 ст.84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, видаючи 11.01.2019 накази щодо передачі у власність спірних земельних ділянок, в порушення вимог законодавства, діяло не в інтересах держави, тож спірні землі вибули з володіння держави не з її волі іншим шляхом.

Так, реалізація права в цивільних правовідносинах від імені держави відповідає її волі лише тоді, коли здійснюється на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як це визначено в ст.19 Конституції України.

Таким чином, повторне безоплатне надання Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області громадянам України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельних ділянок для аналогічних потреб (ведення особистого селянського господарства) понад норму, встановлену Земельним кодексом України, не може оцінюватися як воля держави.

За такого, суд погоджується з доводами прокурора, що вибуття спірних земельних ділянок відбулось поза волею держави, як їх власника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки підлягають витребуванню у нинішнього власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

До того ж, судом приймається до уваги, що за віндикаційним позовом може бути витребувана лише індивідуально визначена річ, у позові має бути зазначені ті індивідуальні ознаки, які відрізняють дану річ з поміж інших речей.

Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із ч.ч.1-6, 9 ст.79 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до положень ст.50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок містить всі відомості про земельну ділянку, а саме: площу, межі тощо, що дозволяє ідентифікувати її як індивідуально визначену річ.

Ідентифікація земельних ділянок з кадастровими номерами :15:000:0165, :15:000:0163, :15:000:0164, :15:000:0160, :15:000:0166, :15:000:0168 може бути здійснена за координатами окружних меж вказаних земельних ділянок.

Згідно відомостей «Технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, які знаходяться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» для ведення особистого селянського господарства (багаторічні насадження) за рахунок земель власності в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області» за обліковим номером 2019МФ28МКАР000006 (т.2 а.с.37-99):

- земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0165 має 7 поворотних точок з наступними координатами: №1 - відстань: 8,21 м, координати: X 5301008,7340, Y 4209856,4000; №2 відстань: 87,41 м, координати: X 5301001,3450, Y 4209852,8150; №3 відстань: 103,95 м, координати: X 5300921,9540, Y 4209816,0910; №4 відстань: 103,17 м, координати: X 5300972,4300, Y 4209725,2230; №5 відстань: 97,71 м, координати: X 5301024,1310, Y 4209635,9390; №6 відстань: 82,95 м, координати: X 5301112,3540, Y 4209677,9290; №7 відстань: 123,42 м, координати: X 5301070,5930, Y 4209856,4000;

- земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0163 має 7 поворотних точок з наступними координатами: №1 - відстань: 1,16 м, координати: X - 5300921,9540, Y 4209816,0920; №2 - відстань: 94,44 м, координати: X - 5300920,9030, Y - 4209615,6050; №3 - відстань: 177,76 м, координати: X - 5300836,3470, Y - 4209773,5410; №4 - відстань: 27,47 м, координати: X - 5300921,0770, У-4209617,2710; №5 - відстань: 99,63 м, координати: X - 5300934,1710, Y - 4209593,1220; №6 - відстань: 103,17 м, координати: X - 5301024,1310, Y - 4209635,9390; №7 - відстань: 103,95 м, координати: X- 5300972,4300, Y - 4209725,2230.

- земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0164 має 7 поворотних точок з наступними координатами: №1 - відстань 17,1 м, координати: X - 5301095,4470, Y - 4209898,4710; №2 - відстань 79,28 м, координати: X - 5301080,0600, Y - 4209891,0060; №3 - відстань 123,42 м, координати: X - 5301008,7340, Y - 4209856,4000; №4 - відстань 82,95 м, координати: X - 5301070,5930, Y - 4209749,5990; №5 - відстань 2,66 м, координати: X - 5301112,3540, Y - 4209677,9290; №6 - відстань 95,33 м, координати: X - 53011114,7600, Y - 4209679,0740; №7 - відстань 152,91 м, координати: X - 5301200,8380, Y - 4209720,0430; №8 - відстань 54,32 м, координати: X - 5301122,7060, Y - 4209851,4810.

- земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0160 має 7 поворотних точок з наступними координатами: №1 - відстань: 85,64 м, координати: X - 5300812,3750, Y - 4210010,5690; №2 - відстань: 109,75 м, координати: X - 5300736,5990, Y - 4209970,6720; №3 - відстань: 111,18 м, координати: X - 5300786,2380, Y - 4209872,7860; №4 - відстань: 94,44 м, координати: X - 5300836,3470, Y -4209773,5410; №5 - відстань: 68,84 м, координати: X - 5300920,9030, Y - 4209815,6050; №6 - відстань: 154,3 м, координати: X - 5300887,6310, Y - 42009875,8680.

- земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0166 має 7 поворотних точок з наступними координатами: №1 - відстань: 25,91 м, координати: X - 5301182,0870, Y - 4209940,5160; №2 - відстань: 70,39 м, координати: X - 5301158,7750, Y - 4209929,1970; №3 - відстань: 54,32 м, координати: X - 5301095,4470, Y - 4209898,4710; №4 - відстань: 152,91 м, координати: X - 5301122,7060, Y - 4209851,4810; №5 - відстань: 96,2 м, координати: X - 5301200,8380, Y - 4209720,0430; №6 - відстань: 91,0 м, координати: X - 5301287,7040, Y - 4209761,3880; №7 - відстань: 116,95 м, координати: X - 5301241,8780, Y - 4209840,0020.

- земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0168 має 7 поворотних точок з наступними координатами: №1 - відстань: 87,3 м, координати: X - 5301205,0300, Y - 4210210,1700; №2 - відстань: 126,09 м, координати: X - 5301127,2100, Y - 4210170,6100; №3 - відстань: 105,04 м, координати: X - 5301187,1600, Y - 4210059,6800; №4 - відстань: 44,29 м, координати: X - 5301236,1900, Y - 4209966,7800; №5 - відстань: 41,53 м, координати: X - 5301276,0300, Y - 4209986,1200; №6 - відстань: 191,57 м, координати: X - 5301313,3900, Y - 4210004,2600; №7 - відстань: 41,11 м, координати: X - 5301224,1700, Y - 4210173,7900.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.74, ч.1 ст.73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

В даному випадку суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні, яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з Достатність доказів на нову Вірогідність доказів та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування вірогідності доказів.

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20.

Враховуючи викладене, суд вважає, що надані прокурором докази є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності підтверджують, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави на підставі незаконних наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, виданих останнім внаслідок протиправних дій громадян України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не повідомили уповноважений орган про отримання раніше у порядку безоплатної приватизації інших земельних ділянок на підставі відповідних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області має законні підстави для витребування спірних земельних ділянок у власність держави у їх нинішнього власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи».

Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки вибули з державної власності поза волею її суб`єкта - Українського народу, який делегував свої права державі в особі відповідних органів, то суд приходить до висновку, що подальше відчуження спірних земельних ділянок та набуття їх у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» відбулось з порушенням вимог статтей 328, 330 Цивільного кодексу України, а відтак такі земельні ділянки підлягають витребуванню в останнього на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, як органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, відповідно позовні вимоги прокурора є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь прокуратури за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0185 площею 22,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинської ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області;

3. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0185, про що вчинено запис від 14.05.2019 за №31556189.

4. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0165), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 8,21 м, координати: X 5301008,7340, Y 4209856,4000; №2 відстань: 87,41 м, координати: X 5301001,3450, Y 4209852,8150; №3 відстань: 103,95 м, координати: X 5300921,9540, Y 4209816,0910; №4 відстань: 103,17 м, координати: X 5300972,4300, Y 4209725,2230; №5 відстань: 97,71 м, координати: X 5301024,1310, Y 4209635,9390; №6 відстань: 82,95 м, координати: X 5301112,3540, Y 4209677,9290; №7 відстань: 123,42 м, координати: X 5301070,5930, Y 4209856,4000.

5. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0163), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 1,16 м, координати: X - 5300921,9540, Y 4209816,0920; №2 - відстань: 94,44 м, координати: X - 5300920,9030, Y - 4209615,6050; №3 - відстань: 177,76 м, координати: X - 5300836,3470, Y - 4209773,5410; №4 - відстань: 27,47 м, координати: X - 5300921,0770, У-4209617,2710; №5 - відстань: 99,63 м, координати: X - 5300934,1710, Y - 4209593,1220; №6 - відстань: 103,17 м, координати: X - 5301024,1310, Y - 4209635,9390; №7 - відстань: 103,95 м, координати: X- 5300972,4300, Y - 4209725,2230.

6. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0164), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань 17,1 м, координати: X - 5301095,4470, Y - 4209898,4710; №2 - відстань 79,28 м, координати: X - 5301080,0600, Y - 4209891,0060; №3 - відстань 123,42 м, координати: X - 5301008,7340, Y - 4209856,4000; №4 - відстань 82,95 м, координати: X - 5301070,5930, Y - 4209749,5990; №5 - відстань 2,66 м, координати: X - 5301112,3540, Y - 4209677,9290; №6 - відстань 95,33 м, координати: X - 53011114,7600, Y - 4209679,0740; №7 - відстань 152,91 м, координати: X - 5301200,8380, Y - 4209720,0430; №8 - відстань 54,32 м, координати: X - 5301122,7060, Y - 4209851,4810.

7. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0160), вартістю 54076,0 грн, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 85,64 м, координати: X - 5300812,3750, Y - 4210010,5690; №2 - відстань: 109,75 м, координати: X - 5300736,5990, Y - 4209970,6720; №3 - відстань: 111,18 м, координати: X - 5300786,2380, Y - 4209872,7860; №4 - відстань: 94,44 м, координати: X - 5300836,3470, Y -4209773,5410; №5 - відстань: 68,84 м, координати: X - 5300920,9030, Y - 4209815,6050; №6 - відстань: 154,3 м, координати: X - 5300887,6310, Y - 42009875,8680.

8. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0166), вартістю 54076,0 грн, розташована в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 25,91 м, координати: X - 5301182,0870, Y - 4209940,5160; №2 - відстань: 70,39 м, координати: X - 5301158,7750, Y - 4209929,1970; №3 - відстань: 54,32 м, координати: X - 5301095,4470, Y - 4209898,4710; №4 - відстань: 152,91 м, координати: X - 5301122,7060, Y - 4209851,4810; №5 - відстань: 96,2 м, координати: X - 5301200,8380, Y - 4209720,0430; №6 - відстань: 91,0 м, координати: X - 5301287,7040, Y - 4209761,3880; №7 - відстань: 116,95 м, координати: X - 5301241,8780, Y - 4209840,0020.

9. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер :15:000:0168), вартістю 54076,0 грн, розташована в межах території Арбузинської селищної ради (Арбузинська ОТГ) Арбузинського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 87,3 м, координати: X - 5301205,0300, Y - 4210210,1700; №2 - відстань: 126,09 м, координати: X - 5301127,2100, Y - 4210170,6100; №3 - відстань: 105,04 м, координати: X - 5301187,1600, Y - 4210059,6800; №4 - відстань: 44,29 м, координати: X - 5301236,1900, Y - 4209966,7800; №5 - відстань: 41,53 м, координати: X - 5301276,0300, Y - 4209986,1200; №6 - відстань: 191,57 м, координати: X - 5301313,3900, Y - 4210004,2600; №7 - відстань: 41,11 м, координати: X - 5301224,1700, Y - 4210173,7900.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Миколаївські сонячні системи» (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт.Калинівка, вул.Чернігівська, буд.9/14; ідент.код 42433638) на користь Миколаївської обласної прокуратури (54030, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд.28, ідент.код 02910048; банк ДКСУ м.Києва, р/р UA0000340) 16816,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 18.06.2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва