РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.06.2021Справа № 910/5144/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронний Холдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження нових технологій"

про стягнення 127378,92 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронний Холдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження нових технологій" про стягнення 127378,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 337 від 14.07.2016.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів, з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.04.2021 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01133, м. Київ, вулиця Щорса, 29 (номер відправлення 008), яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є адресою місцезнаходження відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 05.04.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 09.04.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 008.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд вбачає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження нових технологій" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронний Холдінг" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 337.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що за даним договором продавець зобов`язується передати у власність покупцю на визначених цим договором умовах, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити товар згідно накладних.

Пунктом 1.3. договору визначено, що підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару за видатковою накладною, виданою продавцем, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України.

Розділом 2 договору визначено, що продаж товару здійснюється на підставі рахунку-фактури, виписаної продавцем за усною/письмовою заявкою покупця. Загальна сума по договору складає на підставі рахунків. Оплата товару здійснюється в грошовій одиниці України - гривні у безготівковій формі на банківський рахунок продавця шляхом: перерахування грошових коштів у формі стовідсоткової передоплати на підставі виставленого рахунку-фактури по кожній окремій партії товару. Датою оплати вважається дата отримання грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Пунктом 3.1. договору визначено, що строк поставки товару складає 20 (двадцять) календарних днів з моменту оплати товару згідно виставленого рахунку фактури. За окремим погодженням сторін, поставка товару може здійснюватись на інших умовах.

Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної (пункт 3.6. договору).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцю на умовах, визначених розділом 3 даного договору. (пункт 5.1.2.).

Пунктом 5.2.3. передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною й у терміни, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 8.1.-8.2. даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь якому разі - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Якщо жодна із сторін за десять календарних днів до закінчення даного договору не заявить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на той самий термін та на тих самих умовах.

Сторонами підписано додаткову угоду № б/н від 02.11.2020 до договору купівлі-продажу № 337 від 14.07.2016, в якій пунктом 1 сторони погодили наступний графік погашення заборгованості продавця по поворотної накладної постачальнику № 56 від 02 вересня 2020 року по договору за замовленням покупця № Б-00007450 від 17.03.2020:

02.11.2020 - 7500,00 грн, 05.11.2020 - 5000,00 грн, 10.11.2020 - 4500,00 грн, 12.11.2020 - 5500,00 грн, 17.11.2020 - 7500,00 грн, 20.11.2020 - 5500,00 грн, 24.11.2020 - 7000,00 грн, 27.11.2020 - 5000,00 грн, 01.12.2020 - 21500,00 грн, 04.12.2020 - 5000,00 грн, 08.12.2020 - 17500,00 грн, 11.12.2020 - 8000,00 грн, 15.12.2020 - 15000,00 грн, 18.12.2020 - 8000,00 грн, 22.12.2020 - 20000,00 грн, 29.12.2020 - 8000,00 грн, 12.01.2021 - 14000,00 грн, 15.01.2021 - 8000,00 грн, 19.01.2021 - 7000,00 грн, 26.01.2021 - 5600,30 грн.

Окрім того, в додатковій угоді сторони п. 2.-3. погодили штрафні санкції за порушення строків повернення продавцем заборгованості, згідно п. 1 цієї додаткової угоди, а саме: на вимогу покупця продавець сплачує наступні штрафні санкції:

- пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення, від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення, яка нараховується за період фактичного прострочення погашення заборгованості згідно погодженого графіка;

- якщо прострочення погашення заборгованості перевищує 20 календарних днів, то додатково нараховується штраф у розмірі 10% від простроченої суми по кожному простроченому платежу згідно графіка. Ця додаткова угода вступає в силу з дати її підписання сторонами, яка вказана перед преамбулою, є невід`ємною частиною договору, складена в двох екземплярах, по одному для кожної сторони. Сторони підтверджують, що кожна отримала свій екземпляр і діє до повного виконання зобов`язань сторін.

В матеріалах справи міститься рахунок № Б-00007450 від 17.03.2020 на суму 208500,30 грн, виставлений відповідачем позивачу за товар «ДБЖ АРС BR1200GI Back-UPS Pro 1200VA».

Відповідно до платіжного доручення № 2381 від 17.03.2020, позивач перерахував кошти в розмірі 208500,30 грн з призначенням платежу «оплата рахунку № Б-00007450 від 17.03.2020, за товар».

Враховуючи вищезазначене, суд встановив, що покупець виконав свій обов`язок з 100% попередньої оплати товару на загальну суму 208500,30 грн.

Проте, як вбачається з позовної заяви, оплачений позивачем товар не був поставлений відповідачем, в зв`язку з чим сторони підписали відповідну додаткову угоду 02.11.2020, якою передбачили графік повернення відповідачем суми попередньої оплати отриманої від позивача.

До матерів справи долучено платіжні доручення: № 1027 від 07.10.2020 на суму 7200 грн; № 1047 від 20.10.2020 на суму 7500 грн; №1066 від 27.10.2020 на суму 8700 грн; № 1076 від 09.11.2020 на суму 7500,00 грн; № 1077 від 09.11.2020 на суму 5000,00 грн; № 1482 від 10.11.2020 на суму 4500,00 грн; № 1495 від 12.11.2020 на суму 5500,00 грн; № 1099 від 17.11.2020 на суму 7500,00 грн; № 1104 від 20.11.2020 на суму 5500,00 грн; № 1115 від 24.11.2020 на суму 7000,00 грн; № 1531 від 30.11.2020 на суму 5000,00 грн; № 1539 від 02.12.2020 на суму 5000,00 грн; № 1147 від 03.12.2020 на суму 4000,00 грн; № 1158 від 09.12.2020 на суму 5000,00 грн; № 1617 від 19.01.2021 на суму 5000,00 грн; № 1240 від 28.01.2021 на суму 5000,00 грн; № 1346 від 12.03.2021 на суму 5000,00 грн. А всього відповідачем перераховано позивачу 99900,00 грн.

Грошові кошти у розмірі 23400,00 грн були повернуті в жовтні 2020 року поза межами графіку повернення авансу, погодженого сторонами в додатковій угоді. Решта суми сплаченого авансу у розмірі 185100,30 грн мала бути повернута відповідачем за погодженим у додатковій угоді від 02.11.2020 графіком.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не повернув позивачу суму попередньої оплати у розмірі 108600,30 грн.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до абзацу 2 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, що попередня оплата товару якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, стаття 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено судом відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання на суму 108600,30 грн з 27.01.2021, оскільки, сторонами було обумовлено строки повернення суми попередньої оплати у графіку, викладеному у додатковій угоді від 02.11.2020.

Обставини щодо наявності основної заборгованості за Договором в розмірі 108600,30 грн у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належними доказами не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими на вказану суму.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

У свою чергу, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 12.03.2019 в справі №914/843/18.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та доказів у спростування обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Про наслідки не подання відзиву був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача пені в сумі 3532,47 грн, 3 % річних в розмірі 874,19 грн, інфляційні втрати в розмірі 3511,93 грн та 10 % річних від розміру простроченого платежу, яка передбачена пунктом 2. Додаткової угоди в сумі 10860,03 грн.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України, штрафні санкції - це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди сторони зокрема погодили штрафні санкції за порушення строків повернення продавцем заборгованості, згідно п. 1 цієї додаткової угоди, а саме: - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення, від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення, яка нараховується за період фактичного прострочення погашення заборгованості згідно погодженого графіка; - якщо прострочення погашення заборгованості перевищує 20 календарних днів, то додатково нараховується штраф у розмірі 10% від простроченої суми по кожному простроченому платежу згідно графіка..

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем за період з 09.12.2020 по 16.03.2021, вважає його не обґрунтованим, оскільки, сторонами було погоджено графік повернення суми попередньої оплати, а тому заборгованість у розмірі 108600,30 грн, на які позивач нараховує пеню виникла лише з 27.01.2021, а не з 09.12.2020. Суд здійснив перерахунок пені з урахуванням погодженого сторонами графіку сплати грошових коштів та здійснених відповідачем оплат за період з 09.12.2020 по 16.03.2021. Згідно перерахунку суду, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3172,01 грн.

Оскільки, прострочення з повернення суми попередньої оплати мало місце більше 20 календарних днів, позивач правомірно нарахував суму штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості, передбачену п. 2 додаткової угоди. Суд перевірив розрахунок штрафу, здійснений позивачем та вважає його обргрунтованим та арифметично вірним. З відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 10860,03 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як уже було зазначено вище, позивачем було невірно визначено базу нарахування санкцій, оскільки, станом на 09.12.2020 сума боргу відповідача перед позивачем була меншою, ніж вказано в розрахунку. Згідно перерахунку суду, сума 3% річних за період з 09.12.2020 по 16.03.2021, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 784,08 грн.

Згідно перерахунку суду сума втрат від інфляції за період з 09.12.2020 по 16.03.2021 становить 2982,21 грн і підлягає стягненню з відповідача у визначеному розмірі.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про наслідки не подання відзиву був повідомлений ухвалою суду від 05.04.2021.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 191, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження нових технологій» (01133, м. Київ, вулиця Щорса, будинок 29, ідентифікаційний код 21637322) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронний Холдінг» (02125, м. Київ, вулиця Курнатовського, будинок 20-А, ідентифікаційний код 38143880) суму боргу у розмірі 108600 (сто вісім тисяч шістсот) грн. 30 коп., пеню в розмірі 3172 (три тисячі сто сімдесят дві) грн 01 коп., 3% річних у розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) грн. 08 коп., 10 % штрафу у розмірі 10860 (десять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 03 коп., інфляційні втрати в розмірі 2982 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 21 коп. та судовий збір у розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп.

3. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 360,46 грн, втрат від інфляції у розмірі 529,72 грн, 3% річних у розмірі 90,11 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко