ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4179/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "ИНТЕРПОИСК", м. Харків
до Акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ Фізична особа які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - 1. Фізична особа - ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 . Фізична особа - ОСОБА_2 , с. Черкаська Лозова
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

третіх осіб - 1. не з`явився, 2. не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "ИНТЕРПОИСК", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ, в якій просить суд зобов`язати Акціонерне товариство "ВТБ БАНК" припинити незаконні дії щодо стягнення грошових сум за кредитним договором №15.52-25/08-СК від 12 червня 2008 року та кредитним договором №15.41-25/08-СК від 23 травня 2008 року, а також звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №15.41-25/08-Д12, серія та номер 1186, виданий 23 травня 2008 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л, укладеним для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальником перед іпотекодержателем за Генеральною угодою № 25 від 29 січня 2008 року, у зв`язку із втратою такого права.

28 грудня 2020 року через канцелярію суду, Приватним підприємством "ИНТЕРПОИСК" подано заяву (вхідний № 30288) про долучення до матеріалів справи копії дубліката платіжної квитанції № 0.0..1 від 14 грудня 2020 року на суму 2102,00 грн., яку суд задовольняє та долучає наданий документ до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 грудня 2020 року позовну заяву Приватного підприємства "ИНТЕРПОИСК", м. Харків до Акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху; Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та належним чином засвідчених копій документів, які додані до позовної заяви.

18 січня 2021 року через канцелярію суду, Приватним підприємством "ИНТЕРПОИСК" подано заяву - пояснення (вхідний № 1041), яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

26 січня 2021 року Приватним підприємством "ИНТЕРПОИСК" усунено недоліки шляхом надання до суду інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та належним чином засвідчених копій документів, які додані до позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засіданні на 22 лютого 2021 року на 11 годин; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фізичну особу - ОСОБА_1 та Фізичну особу - ОСОБА_2 .

18 лютого 2021 року через канцелярію суду, Акціонерним товариством "ВТБ БАНК" подано відзив (вхідний № 4142) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 22 лютого 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на 22 березня 2021 року на 11 годин.

Протокольною ухвалою суду від 22 березня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на 29 березня 2021 року на 11 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 березня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 28 квітня 2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 29 березня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на 06 квітня 2021 року на 12:40 годин.

Протокольною ухвалою суду від 06 квітня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на 20 квітня 2021 року на 12 годин.

Протокольною ухвали суду від 20 квітня 2020 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 травня 2021 року на 11:30 годин.

Протокольною ухвалою суду від 12 травня 2021 року, на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України про перерву у судовому засіданні до 20 травня 2021 року на 12:30 годин.

Протокольною ухвалою суду від 20 травня 2021 року, на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України про перерву у судовому засіданні до 10 червня 2021 року на 15:30 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фізична особа - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фізична особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29 січня 2008 року між ВАТ "ВТБ БАНК", правонаступниками якого є ПАТ "ВТБ БАНК", а в подальшому Акціонерним товариством "ВТБ БАНК" (відповідачем, кредитором) та ОСОБА_1 (третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, позичальником) було укладено Генеральну угоду №25.

Відповідно до пункту 1.2 Генеральної угоди встановлюється ліміт надання банком кредитних коштів, який не повинен перевищувати суми еквівалентної 500 000 доларів США за офіційним курсом НБУ.

На підставі Генеральної угоди було укладено такі кредитні договори:

23 травня 2008 року - кредитний договір №15.41-25/08-СК, зі змінами до нього відповідно до договорів про внесення змін: №1 до кредитного договору 1 від 22 вересня 2009 року, №2 від 03 грудня 2009 року, №3 від 08 червня 2010 року, №4 від 29 березня 2011 року, №5 від 15 листопада 2012 року.

12 червня 2008 року - кредитний договір №15.52-25/08-СК до якого сторонами були внесені зміни договорами про внесення змін: №1 від 02 жовтня 2009 року, №2 від 03 грудня 2009 року, №3 від 29 березня 2011року, №4 від 15 листопада 2012 року, №5 від 14 березня 2013 року, №6 від 08 жовтня 2013 року, №7 від 07 лютого 2014 року.

23 травня 2008 року між ПАТ "ВТБ БАНК", а в подальшому Акціонерним товариством "ВТБ БАНК" (іпотекодержателем) та Приватним підприємством "ИНТЕРПОИСК" (позивачем, іпотекодавцем) було укладено Іпотечний договір 15.41-25/08-Д102, посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л., серія та номер: 1186 Відповідно до договору строк виконання основного зобов`язання у розмірі 500000,00 долари США встановлений 28 січня 2018 року.

Згідно пункту 1.1. розділу 1. Предмет договору, предметом цього договору є передача Іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна (нежитлова будівля літ. А-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальником перед Іпотекодержателем за Генеральною угодою №25 від 29 січня 2008 року.

04 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством "ВТБ БАНК" (Банком), що є правонаступником ПАТ "ВТБ БАНК" та ОСОБА_2 (новим кредитором) було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №67-РБ.

Відповідно до пункту 2.1. Банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальника/заставодавця, іпотекодержателя та поручителя, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами та іпотечними договором, договором застави та договором поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку No 1 до цього договору.

Згідно пункту 2.2 договору №67-РБ від 04 жовтня 2019 року за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отриманням Банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4.1. цього договору, набуває наступні права кредитора за основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах вказаних у додатку №1 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку No 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами.

Відповідно до пунктів 1, 3, 5 Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що наведений у додатку №1 до договору №67-РБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04 жовтня 2019 року новий кредитор набув право вимоги з боржника ОСОБА_1 за наступними кредитними договорами, а саме:

Генеральною угодою №25 від 29 січня 2008 року із змінами та доповненнями, що були внесені додатковою угодою №1 від 23 травня 2008 року до Генеральної угоди, а також договором про внесення змін №2 від 15 листопада 2012 року до Генеральної угоди.

Кредитним договором №15.41-25/08-СК від 23 травня 2008 року із змінами та доповненнями, що були внесені сторонами за зміни договорами про внесення змін: №1 до кредитного договору 1 від 22 вересня 2009 року, №2 від 03 грудня 2009 року, №3 від 08 червня 2010 року, №4 від 29 березня 2011 року, №5 від 15 листопада 2012 року, №6 від 14 березня 2013 року, №7 від 08 жовтня 2013 року, №8 від 07 лютого 2014 року.

Кредитним договором №15.52-25/08-СК від 12 червня 2008 року із змінами та доповненнями, що були внесені сторонами за зміни договорами про внесення змін: №1 від 02 жовтня 2009 року, №2 від 03 грудня 2009 року, №3 від 29 березня 2011 року, №4 від 15 листопада 2012 року, №5 від 14 березня 2013 року, №6 від 08 жовтня 2013 року, №7 від 07 лютого 2014 року.

Згідно додатку №1 до договору Nо 67-РБ від 04 жовтня 2019 року сторони підтвердили, що у зв`язку з надходженням 02 жовтня 2019 року та 03 жовтня 2019 року на рахунок Банка коштів в сумі 499728,36 грн. згідно пункту 4.1. даного договору Банк передав, а новий кредитор прийняв право вимоги у відповідності до даного договору.

Протягом розгляду справи судом встановлено, що до ОСОБА_2 як нового кредитора перейшли всі права вимоги, що виникли та виникають на підставі Генеральної угоди №25 від 29 січня 2008 року, кредитного договору №15.41-25/08-СК від 23 травня 2008 року, кредитного договору №15.52-25/08-СК від 12 червня 2008 року.

Відповідно до матеріалів справи Акціонерне товариство "ВТБ БАНК", листом вимогою (в порядку статті 35 Закону України "Про іпотеку") від 27 жовтня 2020 року вихідний № 2664/1-2 звернувся з вимогою про виконання кредитних договорів №15.41-25/08-СК від 23 травня 2008 року та № 15.52-25/08-СК від 12 червня 2008 року, а у разі невиконання, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до матеріалів справи на час її розгляду існують грошові зобов`язання між ОСОБА_2 як кредитором та ОСОБА_1 як боржником. Судом встановлено, що на час розгляду справи не надано доказів наявності грошових зобов`язань між Акціонерним товариством "ВТБ БАНК" як кредитором та ОСОБА_1 як боржником.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Матеріали справи свідчать про те, що кредитор у всіх зобов`язаннях, які існували між Акціонерним товариством "ВТБ БАНК", як кредитором та ОСОБА_1 як боржником станом на 04 жовтня 2019 року, замінений на ОСОБА_2 як нового кредитора.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно статті 1 Закону України Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання;

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України Про іпотеку іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Системний аналіз положень Цивільного кодексу України та Закону України Про іпотеку свідчить про нерозривну єдність основного зобов`язання та забезпечувального як додаткового до основного та такого, яке слідує юридичній долі основного зобов`язання.

Аналогічна правова позиція неодноразово визначена і Верховним судом України. Так, Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 910/2535/18, від 19 червня 2019 року у справі № 904/9795/16, від 14 серпня 2019 року у справі №904/4356/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 910/9508/17, від 14 січня 2020 року у справі № 908/1506/17 містять в собі правові висновки, загальний зміст яких зводиться до того, що забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному і не може існувати саме по собі.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналогічна думка і в рішенні ЄСПЛ Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium) в якому суд зазначив: "Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності".

Згідно пункту 4 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Відповідач після укладання 04 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (Банком), що є правонаступником ПАТ "ВТБ БАНК" та ОСОБА_2 (новим кредитором) договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №67-РБ втратив право вимоги до боржника ОСОБА_1 за основним зобов`язанням, а значить і втратив права вимоги за забезпечувальними зобов`язаннями, у тому числі й за Іпотечним договором 15.41-25/08-Д102, посвідченим Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л., серія та номер: 1186.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивач не порушує питання про розподіл судових витрат, такі витрати суд залишає за особою, яка звернулась з позовними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Акціонерне товариство "ВТБ БАНК" припинити незаконні дії щодо стягнення грошових сум за кредитним договором №15.52-25/08-СК від 12 червня 2008 року та кредитним договором №15.41-25/08-СК від 23 травня 2008 року, а також звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №15.41-25/08-Д12, серія та номер 1186, виданий 23 травня 2008 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л, укладеним для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальником перед іпотекодержателем за Генеральною угодою № 25 від 29 січня 2008 року, у зв`язку із втратою такого права.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "22" червня 2021 р.

Суддя П.В. Хотенець