ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1310/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11
до Фірми "21-й ВІК" Товариство з обмеженою відповідальністю, 61057, м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 5
простягнення 74 209, 56 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Фірми "21-й ВІК" Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення суми боргу у розмірі 74 209, 56 грн. з яких вартість спожитої теплової енергії за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 2718 від 01.02.2002 року у розмірі 68 352, 43 грн., що утворилась з жовтня 2017 року по лютий 2021 року, 3 % річних за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 1 831, 32 грн., інфляційні втрати за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 4 025, 81 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1310/21. Розгляд справи № 922/1310/21 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Крім того, відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, Фірма "21-й ВІК" Товариство з обмеженою відповідальністю (відповідач) займає нежитлові приміщення в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Дмитрівська, Буд. 5.

01.02.2002 року між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (позивач, енергопостачальна організація) та м до Фірмою "21-й ВІК" Товариство з обмеженою відповідальністю (відповідач, споживач) було укладено договір № 2718 про постачання теплової енергії (а.с. 65-67).

Відповідно до пункту 10.1. даний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2002 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 10.4. договору (а.с. 67).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачити споживачеві теплову енергію в гарячій воді у потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (пункт 1.1. договору).

Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (пункт 6.1. договору).

Споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку, - при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену на сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця; - у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку (а.с. 66, пункти 6.3., 6.4. договору).

Як зазначає позивач, на підставі розпоряджень про початок та кінець опалювального сезону 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 років та договору № 2718 від 01.02.2002 року про постачання теплової енергії, було здійснено постачання теплової енергії до нежитлових приміщень відповідача, що розташовані за адресою: м. Харків. вул. Дмитрівська, буд. 5.

Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами на підключення/відключення теплової енергії, а саме: - № 177/7114 від 22.10.2017 року, № 177/7975 від 10.04.2018 року, № 177/9269 від 29.10.2018 року, № 177/9989 від 10.04.2019 року, № 177/10568 від 02.11.2019 року, № 177/11760 від 08.04.2020 року, № 177/12508 від 05.11.2020 року (а.с. 72-78).

Також позивачем було виставлено та направлено за спожиту теплову енергії, а саме: жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, липень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року (а.с. 12-32).

За твердженнями позивача, відповідач свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за споживу теплову енергію не виконав, у зв`язку із чим, станом на 01.04.2021 року у відповідача за розрахунком позивача (а.с. 58-63) обліковується заборгованість за споживу теплову енергію у розмірі 68 352, 43 грн. за період з жовтня 2017 року по лютий 2021 року. Вищевказані обставини стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів здійснення повної оплати за спірною господарською операцією відповідач суду не надав, суму боргу не спростував.

Як зазначає позивач, наявність у відповідача заборгованості за споживу теплову енергію у розмірі 68 352, 43 грн. за період з жовтня 2017 року по лютий 2021 року підтверджується актами наявними у матеріалах справи (а.с. 12-78).

Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем суми боргу за неналежне виконання договірних зобов`язань зі сплати спожитої теплової енергії у сумі 68 352, 43 грн. за період з жовтня 2017 року по лютий 2021 року включно, відповідно до наданого позивачем розрахунку нарахувань (а.с. 58-63), а саме: за жовтень 2017 року у розмірі 444, 35 грн., листопад 2017 року у розмірі 2 527, 58 грн., грудень 2017 року у розмірі 3 036, 42 грн., січень 2018 року у розмірі 3 935, 21 грн., лютий 2018 року у розмірі 4 429, 34 грн., березень 2018 року у розмірі 5 244, 17 грн., квітень 2018 року у розмірі 1 379, 27 грн., липень 2018 року у розмірі110,14 грн., листопад 2018 року у розмірі 2 462,84 грн., грудень 2018 року у розмірі 4 421,16 грн., січень 2019 року у розмірі 5 162, 75 грн., лютий 2019 року у розмірі 3 659, 99 грн., березень 2019 року у розмірі 2 897, 23 грн., квітень 2019 року у розмірі 948, 35 грн., листопад 2019 року у розмірі 1 409, 96 грн., грудень 2019 року у розмірі 2 300, 22 грн., січень 2020 року у розмірі 3 548, 04 грн., лютий 2020 року у розмірі 2 887, 64 грн., березень 2020 року у розмірі 2 502, 84 грн., квітень 2020 року у розмірі 1 102, 31 грн., листопад 2020 року у розмірі 1 739, 05 грн., грудень 2020 року у розмірі 3 854,24 грн., січень 2021 року у розмірі 3 788,00 грн., лютий 2021 року у розмірі 4 561, 33 грн. та встановлено що сума боргу за вище значеними актами складає 68 352, 43 грн.

Враховуючи вищевикладене, суму боргу за неналежне виконання договірних зобов`язань зі сплати спожитої теплової енергії за період з жовтня 2017 року по лютий 2021 року, включно, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення становить суму у розмірі 68 352, 43 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем було нараховано відповідачу 3% річних у розмірі - 1 831, 32 грн. за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року та інфляційні втрати у розмірі 4 025, 81 грн. за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року відповідно до наданого розрахунку (а.с. 58-63).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем відповідачу 3% річних у розмірі 1 831, 32 грн., та інфляційні втрати у розмірі 4 025, 81 грн. за заявлений позивачем період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року на загальну суму боргу 40 658, 80 грн. за зобов`язання що виникли з жовтня 2017 року по квітень 2019 року відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 58-63) за допомогою онлайн -системи "Ліга-закон", та встановлено, що нарахування здійснено вірно, відповідно до вимог законодавства та підлягають до задоволення.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 2718 від 01.02.2002 року у розмірі 68 352, 43 грн., що утворилась з жовтня 2017 року по лютий 2021 року, 3 % річних за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 1 831, 32 грн., інфляційні втрати за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 4 025, 81 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 270, 00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фірми "21-й ВІК" Товариство з обмеженою відповідальністю (61057, м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 5, ) на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ) суми боргу у розмірі 74 209, 56 грн. з яких вартість спожитої теплової енергії за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 2718 від 01.02.2002 року у розмірі 68 352, 43 грн., що утворилась з жовтня 2017 року по лютий 2021 року, 3 % річних за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 1 831, 32 грн., інфляційні втрати за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 4 025, 81 грн. та судові витрати у розмірі 2 270, 00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Комунальне підприємство Харківські теплові мережі (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, );

відповідач: Фірма "21-й ВІК" Товариство з обмеженою відповідальністю (61057, м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 5, ).

Повне рішення складено "18" червня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова