ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 Справа № 20/5005/1890/2012

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65, зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Орєшкіна Е.В., Чус О.В.

секретар судового засідання Загреба В.С.

за участю представників:

від позивача: Грищенко О.M., довіреність №б/н від 07.08.2020

від відповідача: не з`явився

від ДВС: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 у справі №20/5005/1890/2012 (Бондарєв Е.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (м.Запоріжжя), яке на стадії виконання судового рішення у справі ухвалою суду від 17.03.2013 було замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (м.Київ)

до Асоціації фермерів "Агрокомплекс" (с.Орлівщина, Новомосковського району, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.2011 у загальному розмірі 194030 грн. 85 коп.

ВСТАНОВИВ:

Додатковою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 у справі №20/5005/1890/2012 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) ідентифікаційний код 34893684) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 9 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Означена додаткова ухвала суду вмотивована тим, що судом встановлені обставини, які свідчать про понесення позивачем витрат на правову допомогу у цій справі під час розгляду скарги на дії державної виконавчої служби. При цьому суд врахував відсутність заперечень державної виконавчої служби щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу.

Не погодившись з додатковою ухвалою місцевого господарського суду, Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернулось з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2020 у справі №20/5005/1890/2012та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги державна виконавча служба вказує, що при визначенні суми відшкодування суд мав виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказує, що ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Аlliance Limited" проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, рішення "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №753/15687/15-ц, від 26.09.2018 у справі №753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.06.2019 у справі №910/3929/18 та інших.

Як вважає державна виконавча служба з огляду наведених позивачем доводів, вказані витрати є неспівмірними, а їх обсяг необґрунтований, оскільки за період з 12.05.2020 по 08.02.2021 представник позивача - адвокат Грищенко О.М. був присутній на 5 судових засіданнях - 19.05.2020, 27.05.2020, 30.06.2020, 05.10.2020 і 17.12.2020 в режимі відеоконференції. Вказує, що інші послуги адвоката Грищенко О.М. є необґрунтованими з огляду їх реальності, а також критерія розумності їхнього розміру, адвокатом Грищенко О.М. не надано доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на користь адвоката Грищенко О.М. є неспівмірними із складністю справи та виконаною цим адвокатом роботою.

ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (позивач, заявник за скаргою на дії та бездіяльність державної виконавчої служби) у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Господарський суд Дніпропетровської області дотримався висновків та правових позицій Верховного Суду, врахував Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини щодо практичної реалізації впровадження принципу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до процесуальних норм. Звертає увагу, що державна виконавча служба не надала (окрім власного суб`єктивного пояснення/припущення) жодного належного та допустимого доказу, котрі б надавали можливість встановити, допустити, припустити та стверджувати те, що додаткова ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 у справі №20/5005/1890/2012 підлягає скасуванню/зміні. Позивач вважає, що виходячи з матеріалів справи судом здійснено дотримання статті 238 Господарського процесуального кодексу України. Просить взяти до уваги середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України. В котрих відповідно знаходяться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. Позивач звертає окрему увагу на правову позицію Верховного Суду щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВН №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №20/5005/1890/2012 від 04.05.2012 року задоволено:

- визнані неправомірними дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №20/5005/1890/2012 від 04.05.2012р., котрі виразились у винесенні постанови Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.05.2020 про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №20/5005/1890/2012 від 04.05.2012 року Стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", є протиправними, передчасними та незаконними;

- закрито провадження у справі в частині п.4 прохальної частини скарги: про визнання незаконною (скасувати) постанову Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.05.2020 про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №20/5005/1890/2012 від 04.05.2012 Стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до частини першої статті 221 Господарського процесуального кодексу України ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у скарзі зазначило про необхідність подання розрахунку і кінцевого розміру судових витрат після ухвалення рішення суду, оскільки до ухвалення рішення по справі позивач не має можливості визначити кінцевий розмір витрат на правову допомогу.

Від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 27.01.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява (вих.№22-1/01 від 22.01.2021) про покладення на Новомосковський міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник у скарзі (позивач) просить суд розгляд вказаної заяви здійснити без виклику сторін в порядку письмового провадження та задовольнити заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 9200,00 грн. згідно договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-06-2020/1 від 01.06.2020.

Вказана заява обґрунтована тим, що з метою надання правової допомоги щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 у справі №20/5005/1890/2012 між позивачем та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-06-2020/1 від 01.06.2020, на виконання якого були надані послуги на суму 9200,00 грн., які були прийняті позивачем.

За результатами розгляду цієї заяви Господарським судом Дніпропетровської області прийнято додаткову ухвалу від 08.02.2021 у справі №20/5005/1890/2012, яка наразі є предметом оскарження за апеляційною скаргою Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з приписами частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно з частиною третьою статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74, частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджено, що 01.06.2020 між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (далі - виконавець) було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-06-2020/1, відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язався надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, АФ "Агрокомплекс" () та Новомосковським МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, котрі виникли у виконавчому провадженні №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 у справі №20/5005/1890/2012, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Новомосковським МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 у справі №20/5005/1890/2012 та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до Новомосковського МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 у справі № 20/5005/1890/2012 із врахуванням Закону України "Про виконавче провадження", підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на бездіяльність Новомосковського МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області у виконавчому проваджені №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 у справі №20/5005/1890/2012 при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

За умовами пункту 3.1. договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 400,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів відповідно до пункту 1.1. договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:

- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції 500,00 грн.;

- судові засідання 900,00 грн./ судове засідання у суді відповідної інстанції;

- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складення процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 300,00 грн/год.;

- витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів.

За змістом пункту 3.8. договору сторони погодили та визначили, що заохочувальним розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пунктів 1.1., 2.1. договору) визначається на рівні твердої суми у розмірі до 1500 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3.2. договору замовник повинен здійснити виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг/виконаних робіт наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом вимог відповідної скарги замовника на бездіяльність державного виконавця Новомосковського МРВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №20/5005/1890/2012 від 04.05.2012.

Згідно з актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.01.2021 виконавець - адвокат Грищенко О.М. передав, а замовник ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" прийняло виконані роботи та надані послуги на загальну суму 9200,00 грн. відповідно до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-06-2020/1 від 01.06.2020 за період із 01.06.2020 по 21.01.2021.

Судом встановлено, що як зазначено в акті здачі-приймання виконаних робіт, замовник зобов`язується здійснити сплату вартості послуг в строк до 20.02.2021.

Таким чином, позивач підтвердив факт надання йому адвокатом Грищенко О.М. професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом судом скарги на бездіяльність державного виконавця Новомосковського МРВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції (місто Дніпро), а вартість такої послуги за домовленістю сторін відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-06-2020/1 від 01.06.2020, становить 9200,00 грн. та підлягає сплаті у строк до 20.02.2021.

У своїй заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просить врахувати, що Об`єднана Палата Верхового Суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019 зробила наступний правовий висновок, що "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено".

З урахуванням зазначеної вище правової позиції колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у даному випадку достатньою підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про як повне, так і часткове перерахування коштів на користь адвоката.

Дослідивши доводи державної виконавчої служби про не врахування судом першої інстанції того, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір, колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані.

Так, розглядаючи заяву позивача про відшкодування понесених у цій справі витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, згідно з практикою якого заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами п`ятою, шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №911/4242/15, які враховуються судом апеляційної інстанції згідно частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується, що враховуючи відсутність під час розгляду судом першої інстанції заяви позивача про відшкодування понесених у цій справі витрат на професійну правничу допомогу заперечень зі сторони державної виконавчої служби щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, ухвалу про задоволення скарги заявника, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі - на суму 9200,00 грн.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення заяви позивача про відшкодування понесених ним у цій справі судових витрат на професійну правничу допомогу.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженої у даній справі додаткової ухвали - немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2270,00грн. на оплату судового збору, понесені державною виконавчою службою у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - залишити без задоволення.

Додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 у справі №20/5005/1890/2012 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 14.06.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус