ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
14.06.2021 №905/1087/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. розглянув матеріали за позовом б/н від 02.06.2021 Фермерського господарства «Олександрівська Рів`єра», с.Рідкодуб, Лиманський р-н. Донецької області,
до відповідача 1, Лиманської міської ради Донецької області, м.Лиман Донецької області,
відповідача 2, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Краматорськ Донецької області,
відповідача 3, ОСОБА_1 , с.Колодязі, Лиманськийй р-н. Донецької області,
відповідача 4, ОСОБА_2 , с.Нове, Лиманський р-н. Донецької області,
відповідача 5, ОСОБА_3 , с.Нове, Лиманський р-н. Донецької області,
відповідача 6, ОСОБА_4 , смт.Малотаранівка, Краматорський р-н. Донецької області,
відповідача 7, ОСОБА_5 , с.Липове, Лиманський р-н. Донецької області,
відповідача 8, ОСОБА_6 , с.Ольгівка, Борівський р-н. Харківської області,
відповідача 9, ОСОБА_7 , с.Біленька, Краматорський р-н. Донецької області,
відповідача 10, ОСОБА_8 , смт.Малотаранівка, Краматорський р-н. Донецької області,
відповідача 11, ОСОБА_9 , с.Нове, Лиманський р-н. Донецької області,
про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, припинення права власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство Фермерське господарство «Олександрівська Рів`єра», с.Рідкодуб, Лиманський р-н. Донецької області, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 02.06.2021 до відповідача 1, Лиманської міської ради Донецької області, м.Лиман Донецької області, відповідача 2, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Краматорськ Донецької області, відповідача 3, ОСОБА_1 , с.Колодязі, Лиманськийй р-н. Донецької області, відповідача 4, ОСОБА_2 , с.Нове, Лиманський р-н. Донецької області, відповідача 5, ОСОБА_3 , с.Нове, Лиманський р-н. Донецької області, відповідача 6, ОСОБА_4 , смт.Малотаранівка, Краматорський р-н. Донецької області, відповідача 7, ОСОБА_5 , с.Липове, Лиманський р-н. Донецької області, відповідача 8, ОСОБА_6 , с.Ольгівка, Борівський р-н. Харківської області, відповідача 9, ОСОБА_7 , с.Біленьке, Краматорський р-н. Донецької області, відповідача 10, ОСОБА_8 , смт.Малотаранівка, Краматорський р-н. Донецької області, відповідача 11, ОСОБА_9 , с.Нове, Лиманський р-н. Донецької області, про:
-визнання незаконним та скасування рішення Лиманської міської ради №7/83-5867 від 20.08.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)»;
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1087/21 визначено суддю Кротінову О.В.
Дослідив подання позову в частині дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України при зверненні із таким позовом, суд дійшов висновку про таке.
Позивачем об`єднано вимоги:
1. Визнати незаконним та скасувати рішення Лиманської міської ради №7/83-5867 від 20.08.2020;
2. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі 28-ми земельних ділянок за означеними кадастровими номерами;
3. Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинити право власності 6- ти громадян - набувачів земельних ділянок на підставі рішення Лиманської міської ради №7/83-5867 від 20.08.2020;
4. Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинити право власності 2-х осіб по відношенню до 22-х земельних ділянок, придбаних у громадян - набувачів земельних ділянок на підставі рішення Лиманської міської ради №7/83-5867 від 20.08.2020.
Виходячи зі змісту положень ст.173 Господарського процесуального кодексу України позивач має право об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги, як до одного й того самого відповідача, так і до різних відповідачів.
При дослідженні питання правильності дотримання правил об`єднання позовних вимог слід виходити з того, чи є наявними сукупно такі умови, як: а) позовні вимоги мають бути однорідними; б) позови мають бути пред`явлені тим самим позивачем до того самого відповідача (відповідачів) або різними позивачами до того самого відповідача,
чи сприятиме таке виконанню завдань господарського судочинства.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Однорідними вимогами слід вважати такі, що одночасно: а) являють собою однаковий спосіб захисту права (наприклад, про визнання недійсним правочину, про виконання обов`язку в натурі тощо); б) мають ті самі (з однієї підстави) чи однорідні (з різних, але аналогічних підстав) підстави виникнення.
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.
Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інших обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, підставою позову є визначення позивачем прийняття протиправного рішення Лиманською міською радою Донецької області №7/83-5867 від 20.08.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)», яким також передано у власність громадянам земельні ділянки комунальної форми власності для ведення особистого селянського фермерського господарства.
Дане рішення створило підстави для державної реєстрації права власності 28 громадян-набувачів на земельні ділянки, утворені внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 142308200:12:000:0393, площею 54,9160 га.
Рішення Господарського суду Донецької області від 15.12.2020 у справі №905/1456/20 є таким, що набрало законної сили, на теперішній час у встановленому законом порядку не скасовано, беручи до уваги постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у даній справі.

Також підставою позову позивач визначає, з посиланням на ч.ч.4-6 ст.25, ч.10 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр», ч.ч.2, 13 ст.79-1 Земельного Кодексу України, пункт «й» ст.25, п.«е» ст.56 Закону України «Про землеустрій», на його думку обґрунтоване переконання, що технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 142308200:12:000:0393 взагалі не розроблялось, а поділ земельної ділянки відбувся на підставі проекту землеустрою, затвердженого незаконним рішенням Лиманської ради №7/83- 5867 від 20.08.2020, державний кадастровий реєстратор повинен був відмовити в реєстрації 28 земельних ділянок.

Враховуючи таке, позивач вважає рішення Лиманської міської ради №7/83- 5867 від 20.08.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)» та державна реєстрація в Державному земельному кадастрі новоутворених 28 ділянок підлягають скасуванню.

Посилаючись на приписи ст.10 Закону України «Про державний земельний кадастр» зазначає, зокрема, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

З викладеного слідує, що основною вимогою, у розумінні ст.173 Господарського процесуального кодексу України, є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Лиманської міської ради №7/83-5867 від 20.08.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)».

Вимоги про скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з визначеними позивачем кадастровими номерами та площею 2 га. кожна з 27 ділянок, та 0,916 га. - земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0937, а також скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та припинення права власності громадян-набувачів, перелік яких додано до оспорюваного рішення, і це є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами є похідними позовними вимогами.

Поряд з цим, до похідних вимог не можна віднести вимоги в частині скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та припинення права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами, оскільки такі є самостійними та повинні розглядатись в порядку різних проваджень з дотриманням приписів ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

Даний висновок ґрунтується на тому, що як слідує з постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у справі №905/1456/20 громадяни, яким відведено земельні ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради) набувачі відчужили спірні земельні ділянки за договором купівлі-продажу.

Таким чином, право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :12:000:0923; :12:000:0924; :12:000:0925; :12:000:0926; :12:000:0927; :12:000:0928; :12:000:0938; :12:000:0939; :12:000:0940; :12:000:0941; :12:000:0942; :12:000:0943; :12:000:0944; :12:000:0946; :12:000:0947; :12:000:0948; :12:000:0949; :12:000:0950 та ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :12:000:0929; :12:000:0930; :12:000:0945, у розумінні ч.2 ст.373 Цивільного кодексу України та пункту «а» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, виникло на підставі договору купівлі-продажу. Тобто є самостійна підстава у межах інших ніж розглядувані правовідносини та підпадає під регулювання норм права, що не виступають правовою підставою перших вимог.

Визнання відсутньою такої підстави повинно відбутись.

Суд звертає увагу позивача на приписи ст.204 Цивільного Кодексу України, за змістом яких правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 12.06.2019 по справі №487/10128/14-ц, щодо дотримання принципів правомірного втручання у право мирного володіння земельною ділянкою зазначає таке.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 Цивільного Кодексу України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (ст.1 Першого протоколу до Конвенції).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ ст.1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: 1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; 2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; 3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04), §166 - 168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтується таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (Rysovskyy v.Ukraine, заява №29979/04), «Кривенький проти України» від 16.02.2017 (Kryvenkyy v.Ukraine, заява №43768/07)).

При об`єднанні визначених позивачем вимог не буде дотримано справедливий баланс втручання у право власності третіх осіб, оскільки визнання незаконним та скасування рішення Лиманської міської ради №7/83-5867 від 20.08.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)» та скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі 28 земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами, а також скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності набувачів земельної ділянки на підставі вказаного рішення Лиманської міської ради Донецької області не відбудеться, одночасно підстава набуття права власності третіми особами не стане відсутньою.

Тобто рішення суду за результатом одночасного розгляду таких об`єднаних позовних вимог, насамперед в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення, скасування державної реєстрації земельних ділянок та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та припинення права власності набувачів земельних ділянок (перших осіб) не набере законної сили, а відтак виявить перепони у достеменному аналізі та правових підстав виправданого втручання у право власності третіх осіб та рішення за вимогами щодо цього права буде нести передчасний характер.

Отже суд убачає, що розглядуване об`єднання позовних вимог перешкоджатиме всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, та суперечитиме основним завданням господарського судочинства.

З огляду на що, заявлені вимоги належать до розгляду в порядку різного провадження із дотриманням приписів ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо них.

Зважаючи на таке, Фермерським господарством «Олександрівська Рів`єра» порушено правило об`єднання вимог.

За змістом п.2 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст.173 цього Кодексу).

На підставі викладеного, враховуючи, що підстави для застосування положень ст.173 Господарського процесуального кодексу України не встановлено (задоволення об`єднання в одне провадження), позов підлягає поверненню.

Одночасно, з пред`явленням позову Фермерське господарство «Олександрівська Рів`єра» звернулось до Господарського суду Донецької області у порядку ст.ст.136-140 Господарського процесуального кодексу України із заявою б/н від 02.06.2021 про забезпечення позову, у якій просить задовольнити означену заяву та забезпечити позовну заяву шляхом зоборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особам, які діють від їх імені або в їх інтересах, вчиняти будь-які дії, пов`язані з розпорядженням та користуванням земельними ділянками з відповідними кадастровими номерами.

Також, звертаючись до суду, позивач подав заяву б/н від 02.06.2021, у якій просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу у додатковому рішенні.

Враховуючи, що позовна заява б/н від 02.06.2021 підлягає поверненню на підставі п.2 ч.5 ст.174 Господарського кодексу України, заява б/н від 02.06.2021 про забезпечення позову та заява б/н від 02.06.2021 про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу у додатковому рішенні залишено без розгляду за наведених підстав.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на недотримання ним вимог господарського процесуального законодавства в частині сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання позовної заяви немайнового характеру.

Судовий збір щодо таких позовів повинен бути сплачений з урахуванням абз.2 ч.3 ст.6 Законом України «Про судовий збір».

Також суд звертає увагу на невідповідність визначених вимог щодо земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0937 та зазначеному колу відповідачів по відношенню до неї.

За викладених обставин, керуючись ч.1 ст.173, п.2 ч.5 ст.174, ст.ст.234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Повернути позовну заяву б/н від 02.06.2021 та додані до неї документи Фермерському господарству «Олександрівська Рів`єра», с.Рідкодуб, Лиманський р-н. Донецької області, разом із заявою б/н від 02.06.2021 про забезпечення позову та заявою б/н від 02.06.2021 про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат.

2.Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України.

4.Дата підписання ухвали 14.06.2021.

Додаток на адресу позивача: позовна заява б/н від 02.06.2021 з додатками всього на 106 аркушах, заява б/н від 02.06.2021 про забезпечення позову всього на 8 аркушах, заява б/н від 02.06.2021 про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу у додатковому рішенні на 1 аркуші, конверт.

Суддя О.В. Кротінова