ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м.Харків Справа № 913/96/21

Провадження №19/913/96/21

Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМХІМ" (вул. Гагаріна, б. 29, кв. 23, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52201)

до Фермерського господарства "БЛИЦ - АГРОБУД" (вул. Хоткевича Гната, б. 12, офіс 177, м. Київ, 02094)

про стягнення 411 840 грн 31 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Володченков Є.Ю., адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1018855 від 22.03.2021;

від відповідача - Руда О.О., адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1010869 від 20.03.2021

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМХІМ" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства "БЛИЦ - АГРОБУД" про стягнення заборгованості в розмірі 390 496 грн 60 коп., інфляційних втрат у сумі 17 583 грн 55 коп., 3 % річних у сумі 3 760 грн 16 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі - продажу №061120-3 від 06.11.2020 щодо своєчасної оплати поставленої продукції, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, на яку нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 29.03.2021.

Ухвалою суду від 29.03.2021 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 12.04.2021.

Ухвалою суду від 12.04.2021 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 22.04.2021.

22.04.2021 від відповідача на адресу електронної пошти суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 22.04.2021.

Відповідно до ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 01.03.2021 відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду від 01.03.2021 отримана відповідачем 04.03.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, останній день для подання відзиву на позовну заяву 19.03.2021.

Оскільки відзив на позов подано з порушенням встановленого судом процесуального строку, він залишається судом без розгляду.

Ухвалою суду від 22.04.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 11.05.2021.

Ухвалою суду від 11.05.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 24.05.2021.

Ухвалою суду від 24.05.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.06.2021.

У судовому засіданні 07.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд зазначає наступне.

06.11.2020 між Фермерським господарством "БЛИЦ - АГРОБУД" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМХІМ" (Продавець) укладено договір №061120-3 купівлі продажу, відповідно до умов п.1.1 якого, Продавець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупцеві продукцію, Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Під продукцією розуміється - ячмінь не насіннєвий, врожаю 2020 року, українського походження, 100% насипом (п.1.2 договору).

Приймання продукції Покупцем здійснюється згідно видаткових накладних (п.1.4 договору)

Загальна ціна продукції за цим Договором становить: 765 496,60 грн (Один мільйон дев`яносто шість тисяч п`ятсот гривень. 00 копійок) +/- 10% (п.1.5 договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування Покупцем на поточний рахунок Продавця в день передачі права власності Продавцем Покупцю Продукції згідно видаткових накладних Продавця в розмірі загальної ціни продукції, визначеної в відвантажувальних документах. Якщо відвантаження відбулося після 16.00, або в не банківський/не робочий день, то на наступний банківський/робочий день до 12.00. А також передбачається попередня оплата 80% вартості Продукції, згідно виставленого рахунку Продавцем. Остаточний розрахунок за поставлену Продукцію здійснюється після отримання Покупцем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і податкової накладної в електронному вигляді (п.1.7 договору).

Продавець зобов`язується передати Покупцю загальну кількість продукції до 16 листопада 2020 року (пп.2.1.1 п.2.1 договору).

Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю продукцію, що відповідає наступним вимогам:

Ячмінь - 148,680 метричних тон +/- 5% в опціоні Продавця та за ціною:

без ПДВ - 4 291,67 грн., ПДВ 20% - 858,33 грн., з ПДВ - 5 150,00 грн., на умовах поставки: с. Трохівка, Сквирський район, Київська область (пп.2.1.3 п.2.1 договору).

Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, оплатити продукцію згідно п.1.7 договору (пп.2.2.1 договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення Печатками Сторін (п.6.1 договору).

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1 цього Договору, та закінчується до « 16» листопада 2020 року, а у випадку несвоєчасного виконання Сторонами своїх обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань (п.6.1 договору).

Як зазначив позивач, на виконання вказаних умов договору ним здійснена поставка товару, а саме ячменю у кількості 148,64 тн за ціною 5 150 грн 00 коп. з ПДВ за 1 тн на загальну суму 765 496 грн 60 коп.

Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 375 000 грн 00 коп., заборгованість складає 390 496 грн 60 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.173 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов договору купівлі-продажу №061120-3 від 06.11.2020 позивач поставив відповідачеві товар, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, накладною №375 від 06.11.2020 на суму 765 496 грн 60 коп, яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.1.7 договору розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування Покупцем на поточний рахунок Продавця в день передачі права власності Продавцем Покупцю Продукції згідно видаткових накладних Продавця в розмірі загальної ціни продукції, визначеної в відвантажувальних документах. Якщо відвантаження відбулося після 16.00, або в не банківський/не робочий день, то на наступний банківський/робочий день до 12.00. А також передбачається попередня оплата 80% вартості Продукції, згідно виставленого рахунку Продавцем. Остаточний розрахунок за поставлену Продукцію здійснюється після отримання Покупцем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і податкової накладної в електронному вигляді.

Позивачем за господарською операцією сформовано податкову накладну №8 від 06.11.2020 та зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.11.2020, що підтверджується квитанцією №1 про реєстрацію.

Відповідач в обумовлений п.1.7 договору оплату здійснив частково в сумі 375 000 грн 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 11-16 т.1).

У зазначених платіжних дорученнях в графі призначення платежу вказано: оплата за ячмінь по договору №061120-3 від 06.11.2021 згідно рахунку №375 від 06.11.2020.

Тобто, здійснення часткової оплати поставленого товару свідчить про визнання боргу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18, в яких зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 390 496 грн 60 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 760 грн 16 коп. за період з 12.11.2020 по 18.02.2021 та інфляційних втрат у сумі 17 583 грн 55 коп. за період листопад 2020 року - січень 2021 року, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних за період з 12.11.2020 по 18.02.2021 в сумі 3 760 грн 16 коп., суд вважає його неправильним, оскільки не враховано, що у 2020 році 366 днів, а також не правильно визначено дату виникнення заборгованості та кількість днів прострочення за період 30.12.2020-18.02.2021.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок 3% річних, зроблений за допомогою програми "Законодавство" в межах заявленого позивачем періоду:

№ НакладноїСума заборгованості, в грн.Часткова оплатаПеріод нарахування 3% річнихКількість днів простроченняСума 3% річних, в грн
375 від 06.11.,60100000,00 06.11.2020_________
665496,60100000,00 13.11.202012.11.2020154,55
565496,6030000,00 18.12.202013.11.2020-17.12.,33
535496,6070000,00 22.12.202018.12.2020-21.12.20204175,57
465496,6050000,00 28.12.202022.12.2020-27.12.20206228,93
415496,6025000,00 30.12.202028.12.2020-29.12.2020268,11
390496,60___30.12.2020-18.02.,70
Усього:3786,19

Ураховуючи принцип диспозитивності судового процесу, розмір заявлених позивачем до стягнення 3% річних, обґрунтованими є 3% річних за період з 12.11.2020 по 18.02.2021 в сумі 3 760 грн 16 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період листопад 2020 року - січень 2021 року в сумі 17 583 грн 55 коп., суд зазначає, що позивачем неправильно визначено величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України).

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Ураховуючи наведене, суд здійснив власний розрахунок інфляційних витрат за період листопад 2020 року - січень 2021 року, зроблений за допомогою програми "Законодавство", в межах заявленого періоду, та враховуючи застосований позивачем принцип розрахунку:

№ НакладноїСума заборгованості, в грн.Часткова оплатаПеріод нарахування Індекс інфляціїСума, в грн
375 від 06.11.,60100000,00 06.11.2020
665496,60100000,00 13.11.2020
565496,6030000,00 18.12.2020листопад 2020-грудень 2020102,212440,93
535496,6070000,00 22.12.2020
465496,6050000,00 28.12.2020
415496,6025000,00 30.12.2020
390496,60 січень101,35076,46
Усього:17517,39

Ураховуючи викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є інфляційні втрати за період листопад 2020 року - січень 2021 року в розмірі 17 517 грн 39 коп.

Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМХІМ" до Фермерського господарства "БЛИЦ - АГРОБУД" про стягнення 411 840 грн 31 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "БЛИЦ - АГРОБУД" (вул. Хоткевича Гната, б. 12, офіс 177, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код 38230559) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМХІМ" (вул. Гагаріна, б. 29, кв. 23, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52201, ідентифікаційний код 33513430) основний борг у розмірі 390 496 грн 60 коп., інфляційні витрати в сумі 17 517 грн 39 коп., 3 % річних у сумі 3 760 грн 16 коп., судовий збір у сумі 6 176 грн 61 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.06.2021.

Суддя Т.В. Косенко