ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року м.Дніпро Справа № 912/1933/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Укравтоінвест" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020р., повне рішення складене 24.11.2020р., суддя Тимошевська В.В., у справі № 912/1933/20

за позовом: Першого заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, 25022, м. Кропивницький. вул. Є. Чикаленка, 11, в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, 27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське. вул. Шевченка, 23

до: Приватного підприємства "Укравтоінвест", 27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське. вул. Автолюбителів, 3

про стягнення 465 895,13 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Перший заступник керівника Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з позовною заявою з вимогами до Приватного підприємства "Укравтоінвест" про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати в розмірі 465 895,13 грн за використання земельної ділянки площею 1,3250 га з кадастровим номером :02:000:7556 за відсутності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування позову зазначено, що Приватне підприємство "Укравтоінвест", набувши право власності на об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності по АДРЕСА_1 , належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на землю, не вносив плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберіг грошові кошти у вигляді орендної плати в розмірі 465 895,13 грн. (за період з червня 2017 року по лютий 2020 року) за рахунок Соколівської сільської ради, як власника земельної ділянки, що є підставою для стягнення з відповідача суми недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою в прядку ст. 1212 ЦК. України.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року у справі № 912/1933/20 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Укравтоінвест" на користь Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області безпідставно збережені кошти орендної плати в розмірі 465 895,13 грн. за використання земельної ділянки площею 1,3250 га з кадастровим номером :02:000:7556 за відсутності правовстановлюючих документів.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач фактично використовує земельну ділянку з моменту придбання нерухомого майна з 2006 року без достатньої правової підстави: договір оренди щодо відповідної земельної ділянки з ПП "Укравтоінвест" не укладено, реєстрація права оренди відсутня.

У наведеному рішенні місцевий господарський суд встановив, що підписання відповідачем проекту договору оренди землі від 22.04.2009 з умовою сплати орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі на рік та розрахунку розміру орендної плати на рівні 12% нормативної грошової оцінки та прийняття ним за Актом приймання-передачі від позивача земельної ділянки, свідчить про фактичне погодження Приватним підприємством "Укравтоінвест" із запропонованими умовами оренди. Правомірні очікування (в розумінні Європейського суду) Приватним підприємством "Укравтоінвест" на укладення договору оренди землі на передбачених в рішенні позивача умовах, які були погоджені відповідачем в проекті договору, кореспондуються з його обов`язком сплачувати орендну плату за земельну ділянку на запропонованих умовах.

З підстав викладеного, місцевий господарський суд вважав обґрунтованим застосування до розрахунку безпідставно збережених коштів за період з червня 2017 року по лютий 2020 року ставки орендної плати саме у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне підприємство "Укравтоінвест" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року у справі № 912/1933/20 та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що прокурор при зверненні з позовом до суду не обґрунтував причин неможливості здійснення позивачем захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку та не надав доказів того, що Соколівська сільська рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та самостійно звернутися до суду із відповідним позовом. Зазначивши, що з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави прокурор звернувся 01.06.2020 року, а з позовом до суду 11.06.2020 року.

Відповідач із посиланням на практику Верховного Суду (зокрема на постанови від 19.06.2018 року у справі № 922/3655/17, від 05.09.2018 року у справі № 904/9027/17, від 07.11.2018 року у справі 910/20774/17, від 29.22.2018 року у справі 915/1416/17, від 06.12.2018 року у справі № 902/1982/15, від 27.02.2019 року у справі № 13/661/17 від 06.03.2019 року у справі № 914/2687/17) стверджує, що новий власник нерухомості, якому переходить право оренди, набуває право оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки.

Апелянт зазначив, що в даному випадку відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок; фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Тому, як вважає скаржник, рішення Соколівської сільської ради № 1015 від 22.04.2009 року не було підставою для набуття Приватним підприємством "Укравтоінвест" права оренди земельної ділянки, оскільки на час прийняття такого рішення був чинний договір від 21.01.2005 року, зареєстрований 16.09.2005 року № 1259, яким було встановлено орендну плату в розмірі 2% від грошової оцінки земельної ділянки на рік. Зміна розміру орендної плати мала відбуватися шляхом внесення змін до чинного договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди та її державної реєстрації, а не внаслідок встановлення орендної плати під час її повторного надання, оскільки такого не відбувалося. Така додаткова угода між позивачем та відповідачем не укладалася, як наслідок відсутні підстави вважати, що у відповідача виник обов`язок зі сплати орендної плати за землю в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки і його застосування для розрахунку суми безпідставно збережених коштів орендної плати.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Першим заступником прокуратури Кіровоградської місцевої прокуратури до суду надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що за інформацією Кропивницького управління Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21.05.2005 року право власності та/або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, що перебуває у власності відповідача не оформлено, за період 2017-2020 років орендна плата та/або земельний податок не сплачувався. Отже, не сплачуючи орендну плату, відповідач сам вважав такий договір припинений.

Соколівська сільська рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу відповідача залишили без розгляду, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року у справі № 912/1933/20 без змін.

На обґрунтування своєї позиції Соколівська сільська рада зазначила, що станом на травень 2020 року договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , не укладено, орендна плата за її використання не сплачується, тому загальний розмір недоотриманих збитків за період з червня 2017 року по лютий 2020 року, які підлягають стягненню складає 465 895,13 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2020р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укравтоінвест" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 р. суддя Тимошевська В.В., у справі № 912/1933/20 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання доказів сплати судового збору у сумі 10 482,65 грн.

Недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто.

У зв`язку з перебуванням судді Кузнецової І.Л. у відпустці, автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду з метою дотримання передбаченого законом строку для здійснення певної процесуальної дії, а саме: відкриття провадження у справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чус О. В. у складі колегії суддів: Широбокової Л.П., Кощеєва І. М., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021.

18.01.2021 року ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Укравтоінвест" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 р. у справі № 912/1933/20; призначено справу до розгляду на 09.03.2021.

У зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну члена колегії, а саме виходом з відпустки судді Кузнецової І.Л. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020 року, здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів по справі №912/1933/20, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Кузнецова І.Л.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2021 року прийнято справу №912/1933/20 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Укравтоінвест" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020р. до свого провадження.

09.02.2021 року засобами поштового зв`язку від першого заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укравтоінвест».

11.02.2021 року від Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області засобами поштового зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу.

03.03.2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

03.03.2021 року на електронну адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. В клопотанні позивач просить провести судове засідання, призначене на 09.03.2021 року на 14:00 та всі наступні, в режимі відеоконіференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме за допомогою програми EasyCon.

У задоволенні клопотання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по апеляційній скарзі Приватного підприємства "Укравтоінвест" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 р., ухвалою суду у справі №912/1933/20 - відмовлено.

У судовому засіданні від 09.03.2021р. оголошена перерва до 06.04.2021 р.

Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 06.04.2021 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді-доповідача Чус О.В. у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року призначено справу №912/1933/20 до розгляду на 01.06.2021.

У судовому засіданні 01.06.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

09.03.2006 між фізичною особою ОСОБА_1 (Продавець) та ПП "Укравтінвест" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 .

Вказаний договір є нотаріально посвідченим та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів.

Право власності ПП "Укравтоінвест" на придбане за договором майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

22.04.2009 на сесії Соколівської сільської ради прийнято рішення № 1015 "Про затвердження проекту землеустрою", згідно якого:

затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оброни та іншого призначення ПП "Укравтоінвест" в оренду строком на 15 років під розміщення комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1 рішення);

передано в оренду ПП "Укравтоінвест" земельну ділянку загальною площею 1,3250 га терміном на 15 років під розміщення комплексу будівель за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що перебувають у запасі на території Соколівської сільської ради Кіровоградського (Кропивницького) району Кіровоградської області (пункт 2);

встановлено оренду плату ПП "Укравтоінвест" в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

доручено сільському голові ОСОБА_2 укласти договір оренди земельної ділянки з ПП "Укравтоінвест" (пункт 4).

Вказана в рішенні земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :02:000:7556.

Згідно рішення сесії Соколівської сільської ради від 24.05.2011 № 244 скасовано рішення сесії № 1015 від 22.04.2009 "Про затвердження проекту землеустрою".

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.11.2011 у справі №5013/1486/11 за позовом ПП "Укравтоінвест" визнано недійсним рішення сесії Соколівської сільської ради від 24.05.2011 № 244. Рішення суду набрало законної сили 19.11.2011.

27.07.2018 ПП "Укравтоінвест" звернулось до голови Соколівської сільської ради з проханням переглянути ставку орендної плати з 12% до 6%.

Відповідно до рішення сесії Соколівської сільської ради від 16.08.2018 № 1658, залишено без змін орендну плату на рівні 12% від нормативної грошової оцінки станом на 2018 рік; передбачено місячний термін для заключення ПП "Укравтоінвест" договору оренди.

29.08.2019 та 22.05.2020 комісією, призначеною рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради від 13 червня 2019 року № 60 "Про утворення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Соколівської сільської ради" (зі змінами) проведено обстеження земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , про що складено акти обстеження земельних ділянок.

За результатами обстеження встановлено, що ПП "Укравтоінвест" фактично використовує земельну ділянку, на якій розташовано комплекс будівель, автомобільні транспортні засоби (маршрутки), право користування земельною ділянкою не оформлено.

Згідно листа Відділу у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №124/113-20 від 26.03.2020, земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:7556 відноситься до земель комунальної власності.

Відповідно до інформації Соколівської сільської ради, викладеної в листі від 16.04.2020 № 02-41/471 на запит Прокурора, орендна плата ПП "Укравтоінвест" за земельну ділянку не сплачувалась жодного разу.

Листом Кропивницького відділення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21.05.2020 прокуратуру повідомлено, що право власності та/або право оренди на користування земельними ділянками, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності ПП "Укравтоінвест", не оформлено будь-якими суб`єктами господарювання; за 2017-2020 роки підприємствами не декларується та не сплачується земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно наданого Соколівською сільською радою до прокуратури розрахунку безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою площею 1,3250 га, розташованої по АДРЕСА_1 , загальний розмір таких коштів склав 465 895,13 грн за період з 01.06.2017 року по 29.02.2020 року.

Предметом спору є стягнення з ПП "Укравтоінвест" безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщено об`єкт нерухомості.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою без оформлення речових прав на неї.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, суд апеляційної інстанції виходив із того, що згідно з частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходять права на земельну ділянку, на якій вказане майно розміщене, у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

У разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі № 904/5968/19 (пункт 21)).

Таким чином, особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19 (пункт 5.15)).

Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, пункт 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

Апеляційний господарський суд встановив, що на час набуття 09.03.2006 року відповідачем права власності на комплекс під номером три, що знаходиться по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 1,320 га під вказаним нерухомим майном знаходилася в орендному користуванні продавця на підставі діючого договору оренди землі від 21.01.2005 року, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_1 .

В матеріалах справи немає доказів укладення сторонами письмової угоди про розірвання договору оренди землі від 21.01.2005 року з її подальшою державною реєстрацією.

Отже, апеляційний господарський суд встановив, що договір оренди землі від 21.01.2005 року припинився 09.03.2006 року щодо зобов`язань для ОСОБА_1 (попереднього власника майна), відтак договір оренди землі від 21.01.2005 року є чинним.

Таким чином, з 09.03.2006 року відповідач фактично став стороною зазначеного договору оренди землі, відповідно до якого, у нього виник обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою (аналогічна правова думка викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №913/661/17).

Згідно із частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (на яку в обґрунтування підстав для стягнення спірної суми посилався позивач) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки, договір оренди землі від 21.01.2005 року, укладений з попереднім власником, продовжує діяти на тих самих умовах і в тому самому обсязі для відповідача, як нового власника майна, що помилково не врахував суд першої інстанції під час вирішення спору, то відповідні обставини виключають застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки в такому разі не йдеться про набуття або збереження майна за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала, що є однією з обов`язкових ознак кондикційних зобов`язань (наведене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 17.11.2020 у справі № 904/5968/19, постанові від 17.05.2021 року № 917/804/20).

З урахуванням викладеного беручи до уваги положення законодавства, яке регулює спірні правовідносини, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову у наведеному випадку немає.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

Відповідно до частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в особі позивача та обґрунтування його підстав, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015.

Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини четвертої).

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

При цьому, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор, звертаючись із позовом в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради, навів підставу для представництва інтересів держави (нездійснення захисту інтересів держави Соколівською сільської ради, яка не вжила заходів для звернення до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за фактичне користування відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, про що була обізнана протягом 14 років, що підтверджується листом від 16.04.2020 року № 02-41/471); та зазначив підстави для звернення з позовом (використання комунальної земельної ділянки без оформлення речових прав та без плати та за таке використання).

Повідомленням від 02.06.2020 року № 12-31-78-463ВИХ-20 прокурор відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» проінформував Соколівську сільську раду про прийняття прокурором рішення про представництво інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Соколівською сільською радою Кропивницького району до Приватного підприємства «Укравтоінвест» про стягнення безпідставно збережених коштів.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про доведення прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не застосовано практику Верховного Суду відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року у справі №912/1933/20 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням вимог ст.129 ГПК країни, витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укравтоінвест" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 р. у справі № 912/1933/20 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2020 р. у справі № 912/1933/20 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити в повному обсягу.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покласти на Соколівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області.

Стягнути з Соколівської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь Приватного підприємства "Укравтоінвест" 10 482,65 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.06.2021.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв