РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2021Справа № 911/91/21

За позовом Приватного підприємства «Фірма «Гренада»

до Акціонерного товариства «Укрпошта»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській, та Чернігівській областях

про стягнення 984627,62 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.

Представники сторін:

від позивача - Хоменко М.П., Лєонов А.С.;

від відповідача - Мохонько О.А.;

від третьої особи - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.01.2021 передано за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва указаний позов Приватного підприємства «Фірма «Гренада» (далі - позивач або ПП «Гренада») до Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - відповідач або АТ «Укрпошта») про стягнення вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 984627,62 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він на підставі договорів оренди нежитлових приміщень № 32 від 01.02.2002 (далі - Договір № 32) та № 7 від 10.12.2004 (далі - Договір № 7), укладених з відповідачем, орендує приміщення поштового зв`язку під розміщення торгово-виставкової зали «Фарба» та складські приміщення.

Позивач зазначає, що він з дозволу орендодавця здійснив за власний рахунок реконструкцію орендованих приміщень, вартість якої становить заявлену до стягнення суму.

На думку позивача, відшкодувати вартість цих поліпшень відповідно до положень пунктів 5.7, 6.2 Договору № 32, статті 778 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 23, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції чинній на момент укладення договорів оренди) повинен відповідач.

Відповідач позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що:

- надані позивачем, як докази отримання згоди на проведення реконструкції, листи Білоцерківського вузла поштового зв`язку Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі - Білоцерківський ВПЗ) не можуть вважатися належними доказами надання згоди орендодавцем на поліпшення орендованого майна, оскільки позивач не довів, що Білоцерківський ВПЗ мав відповідні повноваження діяти від імені орендодавця при наданні такої згоди. Відповідач зазначив, що Білоцерківський ВПЗ не мав статусу юридичної особи та входив до складу Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта», яка мала статус філії УДППЗ «Укрпошта» та здійснювала свою діяльність відповідно до наданої юридичною особою довіреності. Крім того, відповідно до діючого на той час законодавства, для отримання дозволу на проведення будівельних робіт, необхідна була згода власника орендованого майна (УДППЗ «Укрпошта» була на той час балансоутримувачем орендованого майна);

- у період з 2002 по 2003 роки власником нежитлових приміщень по вул. Привокзальна, 32А у м. Біла Церква була держава в особі Державного комітету зв`язку та інформатизації України (далі - Держкомзв`язок України), який на той час був центральним органом виконавчої влади у галузі зв`язку. Позивачем не доведено, що він звертався до Держкомзв`язку України для отримання письмової згоди на проведення реконструкції орендованих ним приміщень, і що він отримав таку згоду від цього органу;

- крім того, враховуючи вимоги діючого на момент проведення спірної реконструкції приміщень законодавства України, позивач не мав повноважень на проведення таких робіт;

- надані позивачем акти виконаних робіт не є належним доказом законності проведення робіт з реконструкції нежитлових приміщень по вул. Привокзальна, 32А у м. Біла Церква ;

- проведені позивачем будівельно-монтажні та сантехнічні роботи не можна віднести до категорії реконструкції, позаяк ці роботи підпадають під категорію поточного ремонту, на який не потребується виготовлення та затвердження проектної документації, отримання дозволів на будівельні роботи, і витрати за які згідно із пунктом 5.4 Договору № 32 не підлягають відшкодуванню;

- відповідач є балансоутримувачем орендованого майна, а не його орендодавцем, а відтак не може вважатися належним відповідачем у цій справі.

У наданій відповіді на відзив позивач пояснив, що сторонами в Договорі № 32 виступали УДППЗ «Укрпошта» в особі Білоцерківського ВПЗ Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта» та позивач, а тому він вважає, що керівник Білоцерківського ВПЗ був повноважною особою, яка мала право від імені орендодавця надавати згоду на реконструкцію орендованого приміщення. Крім того, позивач вважає, що перевірка повноважень керівника Білоцерківського ВПЗ не входила до компетенції позивача та не вимагалась діючим законодавством України.

Також позивач звернув увагу на те, що протягом вісімнадцяти років балансоутримувачі жодним чином не заперечували проти факту капітального ремонту (реконструкції) про яку всім було відомо. Про це свідчить переписка між сторонами.

Відтак, позивач вважає, що вищевказані листи є належним доказом надання відповідачем згоди на проведення реконструкції орендованих нежитлових приміщень за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 32А .

На думку позивача, розмір витрат на проведення реконструкції орендованих приміщень підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив повторно вказав на викладені ним у відзиві обставини та не погодився із доводами позивача.

Крім того, відповідачем було подано клопотання про застосування строків позовної давності, у якому позивач, посилаючись на положення статті 786 ЦК України, зазначив, що до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік.

Ухвалою суду від 03.03.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській, та Чернігівській областях (далі - третя особа або Регіональне відділення ФДМУ).

Третя особа у наданих суду письмових поясненнях вказала, що договір від 01.02.2002, на який посилається позивач, був укладений між Регіональним відділенням ФДМУ як орендодавцем та позивачем як орендарем. Орендоване приміщення за цим договором перебуває у відповідача на балансі. На даний момент цей договір є діючим.

Відповідач у наданих суду письмових поясненнях від 13.05.2021 № 13-16/99 зазначив, що враховуючи додаткові угоди №№ 1, 2, 4 до Договору № 32, останній став трьохстороннім, і за ним орендодавцем є Регіональне відділення ФДМУ, балансоутримувачем - відповідач, а орендарем - позивач. Тому, у зв`язку із тим, що згідно з умовами Договору № 32 змінився орендодавець, АТ «Укрпошта» не може вважатися належним відповідачем у цій справі № 911/91/21. А отже, на думку відповідача, такий позов повинен бути пред`явлений до орендодавця, яким є Регіональне відділення ФДМУ.

Позивач на вказані пояснення відповідача зазначив, що він вважає належним відповідачем саме АТ «Укрпошта», з яким як орендодавцем у 2002 році було укладено Договір №32, і яке було орендодавцем станом на момент проведення реконструкції орендованого приміщення.

Враховуючи надані сторонами пояснення та зважаючи на положення статті 48 ГПК України суд позбавлений можливості без відповідного клопотання позивача залучити співвідповідачем іншу особу або замінити неналежного відповідача, а тому спір вирішується відносно позовних вимог саме до АТ «Укрпошта».

Відповідачем також було заявлено клопотання (від 13.05.2021 № 13-16/98) про закриття провадження у справі в зв`язку із відсутністю предмету спору, позаяк згідно із Договором № 32 (в редакції додаткових угод) позивач не наділений правом на відшкодування витрат на поліпшення майна.

Зважаючи на пояснення позивача з приводу заявленого клопотання, судом встановлено наявність між сторонами спору, а тому суд не знайшов підстав для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою суду від 17.05.2021 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.06.2021.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов у повному обсязі заявлених вимог, а представник відповідача проти позову заперечували з вищевикладених мотивів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2002 між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» (Орендодавець) в особі начальника Білоцерківського ВПЗ п. Нестеренко Валерія Васильовича, який діяв на підставі Положення про вузол зв`язку та доручення серії АЕІ № 245955 від 06.12.2001, та позивачем (Орендар) було укладено Договір № 32 оренди нежитлового приміщення за адресою: вул. Привокзальна 32-А, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування нежитлові приміщення, що знаходяться на балансі Білоцерківського вузла зв`язку Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта», розташовані за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 32, загальною площею 199 м. кв. (пункт 1.1 Договору № 32).

Відтак, Договір № 32 був укладений від імені відповідача (правопопередника АТ «Укрпошта»), як орендодавця, керівником Білоцерківського ВПЗ за дорученням, яке надавало останньому відповідне право діяти від імені Орендодавця.

Тобто, Орендодавцем на момент укладання Договору № 32 виступав відповідач (його правопопередник), а не Білоцерківський ВПЗ.

Спірне нежитлове приміщення за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна 32-А, яке було предметом оренди, належить до державної форми власності. Його власником є Держава України в особі Державного комітету зв`язку та інформатизації України; правовий режим майна: право господарського відання Українського державного підприємства поштового зв`язку України «Укрпошта» (на момент укладання договору оренди).

Ця обставина сторонами не оспорюється та підтверджується, зокрема, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав щодо нежитлового приміщення, пл. 273,5 кв. м., в нежитловій будівлі літ. «А» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, будинок 32а, приміщення 4 .

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції діючій на момент укладання Договору № 32) було передбачено, що Орендодавцями державного та комунального майна були підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна площею до 200 кв. м.

На підставі акта приймання-передачі нежитлових приміщень від 01.02.2002 (додаток № 3 до Договору № 32) Орендодавець передав, а Орендар прийняв вказане приміщення, яке складалось: із кімнати з кладовою загальною площею - 51,3 м. кв.; кімнати площею 136,7 м. кв. та кімнати площею 11,0 м. кв.

З акта технічного стану нежитлового приміщення (додаток №2 до Договору №32) слідує, що на момент передачі технічний стан переданого Орендарю приміщення був задовільним і Орендар не мав до нього зауважень.

Пунктом 2.2 Договору № 32 передбачалось, що передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди.

Зазначені обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копіями вищевказаних Договору № 32, актів приймання-передачі нежитлових приміщень та технічного стану нежитлового приміщення (додатки № 3 і № 2 до Договору № 32), свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.04.2012, витягом про державну реєстрацію прав щодо нежитлового приміщення від 28.04.2012, технічних паспортів на частину будівлі № 32А по вул. Привокзальна у м. Біла Церква.

Відповідно до пункту 6.2 Договору № 32 Орендар мав право з дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості, з відшкодуванням цих затрат Орендареві. Орендар мав право з дозволу Орендодавця провести за свій рахунок перепланування наданого в оренду приміщення.

При цьому, пунктом 4.1 Договору № 32 передбачалось, що амортизаційні відрахування на орендоване майно залишаються в розпорядженні Орендаря і використовуються на повне відновлення орендованих основних фондів. Поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є власністю Орендодавця.

А розділом 5 Договору № 32 були передбачені обов`язки Орендаря утримувати орендоване приміщення в належному стані відповідно до вимог протипожежної безпеки та санітарії (пункт 5.1) та самостійно проводити своїм коштом необхідний поточний ремонт, відновлення орендований приміщень, обладнання та інвентаря (пункт 5.4).

Також, зі змісту пункту 6.2 Договору № 32 не слідує, що витрати на перепланування отриманого в оренду приміщення, здійснені за рахунок Орендаря, підлягають відшкодуванню Орендодавцем.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції закону, що діяв на момент укладання Договору № 32 та проведення поліпшень) орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Абзацом другим пункту 5.7 Договору № 32 було передбачено, що обладнання та устаткування, встановлені Орендарем за його рахунок, зі згоди Орендодавця, що стали невід`ємною частиною приміщення і не можуть бути відділені без його пошкодження, переходять у власність Орендодавця з відшкодуванням на користь Орендаря їх вартості. Вартість робіт, поліпшень приміщення або його обладнання, проведених Орендарем без згоди Орендодавця, в разі неможливості їх виділення, компенсації не підлягає.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у період з 2002 року до 2004 року він з дозволу Орендодавця (Начальника ВУПз Нестеренко В.В.) провів реконструкцію орендованих приміщень, витративши кошти в сумі 114104,16 грн.

Так, з матеріалів справи слідує, що позивач листом за вих. № 52 від 05.06.2002 звернувся безпосередньо до начальника Білоцерківського ВПЗ Нестеренка В.В. із проханням видати дозвіл на реконструкцію орендованих ним приміщень під виставочний зал з кошторисною вартістю реконструкції - 50000 грн.

У відповідь на цей лист, начальник Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В. своїм листом від 12.06.2002 № 01-278 надав дозвіл на реконструкцію орендованих позивачем приміщень.

Також, позивач листом за вих. № 9 від 20.02.2003 звертався до начальника Білоцерківського ВПЗ Нестеренка В.В. із проханням видати дозвіл на реконструкцію орендованих позивачем приміщень, а саме: входу до виставкового залу та сходової клітки згідно доданого креслення.

У відповідь на цей лист начальник Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В. своїм листом від 26.02.2003 № 01-95 надав такий дозвіл.

Ці обставини підтверджуються наданими позивачем копіями зазначених листів.

Отже, судом встановлено, що позивач звертався із запитом про надання відповідних дозволів на реконструкцію орендованих ним приміщень не до Орендодавця (відповідача), а безпосередньо до керівника Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В., тобто до керівника структурного підрозділу відповідача.

Статтею 31 Цивільного кодексу УРСР (що діяв на станом на момент виникнення цих правовідносин) було передбачено, що юридична особа може відкривати філіали і представництва в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР або Української РСР. Керівник філіалу або представництва діє на підставі довіреності, одержаної від відповідної юридичної особи.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів того, що начальник Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В. мав відповідні повноваження від імені Орендодавця (відповідача) надавати такі дозволи, та що до повноважень начальника Білоцерківського ВПЗ входило надання дозволів на проведення реконструкції, так як Білоцерківський ВПЗ не мав статусу юридичної особи та входив до складу Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта», яка мала статус філії УДППЗ «Укрпошта» та здійснювала свою діяльність відповідно до наданої юридичною особою довіреності.

Таким чином, позивачем у супереч положенням статей 73, 74, 76, 77 ГПК України не доведено перед судом належними та допустимими доказами обставину того, що Орендодавець (відповідач; його повноважний представник) надав дозволи позивачу на проведення реконструкції орендованих позивачем за Договором № 32 нежитлових приміщень.

Вищевказані листи начальника Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В. не є належними та допустимими доказами надання відповідачем (Орендодавцем) згоди на проведення реконструкції орендованих нежитлових приміщень по вул. Привокзальна, 32А у м. Біла Церква.

Суд зазначає, що позивач був обізнаний, хто саме є Орендодавцем за Договором №32, і що начальник Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В,. підписуючи від імені відповідача (Орендодавця) цей договір, діяв за відповідним дорученням, про що прямо зазначено у змісті Договору №32 (зокрема, і перед підписом цієї особи).

Матеріали справи не містять також доказів подальшого схвалення відповідачем дій начальника Білоцерківського ВПЗ Нестеренко В.В. щодо надання дозволів позивачу на проведення реконструкції орендованих за Договором № 32 приміщень.

Позивач вказує, що у період 2002-2003 роки він провів реконструкцію орендованих приміщень, витративши кошти в сумі 114104,16 грн. Зокрема, позивач зазначає, що при спірній реконструкції ним виконанні наступні роботи:

- орендовані приміщення відокремлені від основного будинку окремим входом та окремим опаленням, каналізацією, водопроводом, електрозабезпеченням;

- виконана рулонна крівля єврорубероїдом всієї будівлі;

- здійснена заміна дверей, вікон, підлоги, стелі. Замінена система опалення та електрозабезпечення;

- виконаний євроремонт приміщень.

- фасад всієї будівлі оновлений новою плиткою та декоративною штукатуркою.

Позивачем у 2020 році здійснено експертну оцінку вартості майна та невід`ємних поліпшень. Так, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ПП «Експерт ВМ» ринкова вартість нерухомого майна яке використовується ПП «Гренада» становить 2611925грн., а вартість невід`ємних поліпшень здійснених позивачем становить 984627,62 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивачем долучено до матеріалів справи копії: актів виконаних робіт від 12.11.2002, від 12.12.2002, від 17.04.2003, на загальну суму 114104,16 грн.; актів приймання виконаних будівельних робіт за вересень, жовтень, листопад 2002 року, складених між позивачем (замовник) та ПП «Палітра» (підрядник) на загальну суму 46103,07 грн.; витягів експертних висновків суб`єкта оціночної діяльності ПП «Експерт ВМ» щодо вартості майна та щодо вартості невід`ємних поліпшень; експертної оцінки №7-248-20-ЕК/КО щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Капітальний ремонт приміщень УДППЗ «Укрпошта», які орендує ПП фірма «Гренада» на вул. Привокзальній, 32а в м. Біла Церква, Київської області».

Посилаючись на зазначені докази, позивач вказує, що ним були здійснені у 2002-2003 роках поліпшення орендованого майна за Договором № 32 на загальну суму 114104,16 грн., які він вимагає йому відшкодувати за цінами 2020 року (на загальну суму 984627,62 грн.). Таке відшкодування, на думку позивача, повинен здійснити саме відповідач, на балансі якого знаходиться орендоване приміщення.

Даючи оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження факту проведення вищевказаних робіт з поліпшення орендованого майна, судом враховано наступне.

Позивачем додано до матеріалів справи акти на виконання будівельно-монтажних та сантехнічних робіт:

- акт від 12.11.2002 про виконання підрядником ПП «Палітра» будівельно-монтажних робіт на суму 46103,07 грн., невід`ємною частиною якого є вищевказані акти прийому виконаних робіт, як підтвердження проведення відповідних робіт. Відповідно до цих документів були проведені будівельно-монтажні роботи з: мурування стін із керамічної, селікатної або порожнистої цегли; установлення віконних блоків із металопластику та вікон; установлення дверних блоків; улаштування підвісної стелі; улаштування покриття з керамічних плиток; фарбування стін та обклеювання стін шпалерами; улаштування лінолеуму;

- акт від 12.12.2002 про виконання санітарно-технічних робіт на суму 4013,03 грн. робітниками господарської дільниці ПП «Гренада»;

- акт від 17.04.2003 про виконання будівельно-монтажних робіт по реконструкції входу до виставкової зали, сходової кімнати і фасаду на суму 63988,06 грн. робітниками господарської дільниці ПП «Гренада».

Водночас, у відповіді за запит суду, викладений в ухвалі від 24.03.2021, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» листом №923 від 15.04.2021 надало копії технічних паспортів на частину будівлі № 32А по вул. Привокзальна у м. Білі Церква, наявні в матеріалах інвентаризаційної справи, а також повідомило суд про те, що документи на проведення реконструкції чи перепланування вищезгаданого об`єкту в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні (не надавались).

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції діючій на момент проведення відповідних робіт з поліпшення орендованого майна) було передбачено, що орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди.

Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти, якщо інше не визначено договором оренди.

Вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів надання Орендодавцем (належним чином уповноваженим його представником) згоди на проведення позивачем поліпшень орендованого майна, а також положення пунктів 5.4, 5.7, 6.2 Договору № 32 та частини 2 статті 27 вищевказаного Закону, суд дійшов висновку про те, що проведені позивачем роботи з поліпшення орендованого ним майна компенсації не підлягають.

Суд не бере до уваги посилання позивача на Договір оренди № 7 індивідуально визначеного майна (обладнання), що належить до держаної власності від 10.12.2004, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області як орендодавцем та позивачем як орендарем, оскільки цей договір був укладений після здійснених позивачем поліпшень, на які він посилається, та не стосується предмету спору, і відповідно предмету доказування.

При розгляду спору по суті судом також враховано, що пунктом 10.1 Договору № 32 передбачалось, що термін дії цього договору визначається з 01.02.2002 до 01.02.2007.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той саме термін і на тих саме умовах, які були передбачені договором (пункт 10.5 Договору № 32).

З матеріалів справи убачається, що додатковою угодою від 06.08.2007 до Договору №32 були внесені зміни до останнього, і сам Договір № 32 викладено у іншій редакції. При цьому, згідно із цією додатковою угодою Договір № 32 став тристороннім, і таким, що укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (Орендодавець), позивачем (Орендар) та відповідачем (Балансоутримувач).

Таким чином, з 06.08.2007 у спірних правовідносинах змінився Орендодавець.

Як убачається із змісту цієї Додаткової угоди, його сторонами не було передбачено можливість компенсації за ті поліпшення, які були проведені позивачем у 2002-2003 роках, а натомість у пункті 1.1 Договору № 32 (у редакції цієї Додаткової угоди) сторони передбачили, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення (далі - Майно), площею 199,00 кв.м., розміщене за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул.. Привокзальна, 32А, що знаходиться на балансі Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта», вартість якого визначена на підставі експертної оцінки станом на 31.06.2007 та становить 361782 грн.

Майно передається в оренду з метою використання даного приміщення під розміщення виставкового залу та магазину непродовольчих товарів.

Згідно із пунктом 2.2 Договору № 32 (у редакції цієї Додаткової угоди від 06.08.2007) передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 5.4 Договору № 32 (у редакції цієї Додаткової угоди від 06.08.2007) передбачено зобов`язання Орендаря своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

У разі припинення або розірвання Договору повернути Балансоутримувачу орендоване Майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря (пункт 5.6 Договору № 32 у редакції цієї Додаткової угоди від 06.08.2007).

А відповідно до пункту 10.1 Договору № 32 (у редакції цієї Додаткової угоди від 06.08.2007) цей Договір укладено строком на 364 дні, що діє з 06.08.2007 до 05.08.2008 включно.

Пунктом 10.5 Договору № 32 (у редакції цієї Додаткової угоди від 06.08.2007) встановлено, що у разі припинення або розірвання Договору поліпшення орендованого Майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого Майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю Орендаря, а невідокремлені поліпшення - здійснені Орендарем як з дозволу, так і без дозволу Балансоутримувача, є власністю держави.

Додатковими угодами № 2 від 29.10.2008, № 3 від 21.09.2009, № 4 від 20.09.2011, № 5 від 29.10.2013 сторони продовжували строк дії Договору № 32, зокрема, до 20.08.2016 включно.

Відповідно до пункту 10.6 Договору № 32 (у редакції цієї Додаткової угоди № 5 від 29.10.2013) у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, за умови погодження уповноваженим органом управління. Договір вважається продовженим з моменту підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною Договору.

Як слідує із листа Міністерства інфраструктури України № 5688/16/10-21 від 11.05.2021, надісланого на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №911/91/21 про витребування копій документів, що містять інформацію про надання Міністерством висновків (дозволу чи відмови) щодо продовження дії договору оренди нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 32А, на підставі листа Регіонального відділення ФДМУ від 24.07.2019 № 45-08-3239, то вказане Міністерство, повідомило суд про те, що вказані висновки (дозвіл чи відмова) Мінінфраструктури, як уповноваженим органом управління державним майном, не надавалися, у зв`язку з чим документи, що витребовуються, в Міністерстві відсутні.

Відтак, зважаючи на пункт 10.6 Договору № 32, доказів продовження його дії матеріали справи не містять.

Частиною 3 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар має право залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, за умови, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого ним майна без заподіяння шкоди такому майну.

Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив невід`ємні поліпшення орендованого майна за згодою уповноваженого органу, визначеного статтею 21 цього Закону, орендар має право на відшкодування своїх витрат у межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна згідно з Порядком передачі майна в оренду, якщо інше не визначено договором оренди.

Вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди уповноваженого органу, визначеного статтею 21 цього Закону, компенсації не підлягає, такі поліпшення є, відповідно, державною або комунальною власністю.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем, у супереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, належними засобами доказування не доведено суду своїх позовних вимог, а також не спростовано обставин на які посилаються відповідачі на обґрунтування своїх заперечень на позов.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду заявах по суті справи, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Оскільки судом у позові відмовляється по суті через не порушення відповідачем прав позивача, то питання застосування строків позовної давності судом не вирішується.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 18.06.2021.

Суддя Р.Б. Сташків