УХВАЛА

м. Київ

14.06.2021Справа № 910/9191/21

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль»

до Фізичної особи-підприємця Махно Олександра Михайловича

про стягнення 1 348 852, 09 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Махно Олександра Михайловича (далі - відповідач) про стягнення 1 348 852, 09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на приписи ч. 4 ст. 849 та ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, зазначає про наявність у відповідача обов`язку повернути безпідставно набуті кошти у сумі 1 348 852, 09 грн.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль» позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що позивачем у якості доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача надано опис вкладення у цінний лист та накладну № 634.

Разом з тим, суд зазначає, що за приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про фізичну особу-підприємця, зокрема, місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Відомості про офіційну адресу місцезнаходження фізичної особи-підприємця, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до ч. 1 статті 7 та ч. 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», є достовірними.

Так, згідно з інформацією, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Махно Олександра Михайловича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 .

Проте, з наданої позивачем копії опису вкладення у цінний лист вбачається, що копію позовної заяви з додатками скеровано на адресу для листування: 03035, місто Київ, вулиця Механізаторів, 2, офіс 482, тобто відмінну від адреси місцезнаходження відповідача, що внесена до ЄДРПОУ.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач при поданні позову не дотримався вимог пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у поданій позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль» зазначає, що перший авансовий платіж позивачем сплачено відповідачу у такому порядку: 848 852, 09 грн. - 10.05.2019 року та 500 000, 00 грн. - 30.05.2019 року.

Разом з тим, до позовної заяви додано платіжне доручення № 145 від 03.05.2019 року на суму 848 852, 09 грн., тоді як будь-яких доказів сплати вказаної суми відповідачу 10.05.2019 року, позивачем до позовної заяви не долучено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання належних доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, а саме: 03191, місто Київ, вулиця Вільямса будинок 3А, квартира 185;

- подання доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме доказу перерахування 10.05.2019 року відповідачу авансового платежу у сумі 848 852, 09 грн.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖК Монреаль», що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua.

Суддя В.С. Ломака