ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2087/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" (колишня назва Підприємство з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна")

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 про виправлення описки, прийняту головуючим суддею Лічманом Л.В., суддями: Невінгловською Ю.М., Щавинською Ю.М., м. Одеса, повний текст складено 18.05.2021,

у справі №916/2087/18

за позовом: Фермерського господарства "Кулевча"

до відповідачів:

-Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна";

-Приватного акціонерного товариства "Кулевчанський комбінат хлібопродуктів"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

-Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Фортуна"

про витребування майна, зобов`язання вчинити певні дії, визнання недійсними договору та видаткової накладної

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 р. Фермерське господарство "Кулевча" звернулося з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" та Приватного акціонерного товариства "Кулевчанський комбінат хлібопродуктів", в якій з урахуванням прийнятих судом до розгляду заяв (т.І а.с.116-125; т.ІІІ а.с.117-119) просило:

-витребувати з безпідставного володіння Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" на користь Фермерського господарства "Кулевча" насіння ріпаку 1 класу, врожаю 2018 року, вагою 1000 тонн, вартістю 13500000 грн, яке перебуває на зберіганні в зерновому складі Приватного акціонерного товариства "Кулевчанський комбінат хлібопродуктів" за адресою: 68261, Одеська область, Саратський район, село Кулевча, вулиця Болгарська, 166, прийняте на зберігання за складською квитанцією на зерно №220 від 14.09.2018;

-зобов`язати зерновий склад Приватного акціонерного товариства "Кулевчанський комбінат хлібопродуктів" вчинити дії по переоформленню з Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" на користь Фермерського господарства "Кулевча" насіння ріпаку 1 класу, врожаю 2018 року, вагою 1000 тонн, вартістю 13500000 грн, прийнятого на зберігання за складською квитанцією на зерно №220 від 14.09.2018, погасити її (бланк АЦ №599785) та видати Фермерському господарству "Кулевча" нову складську квитанцію на це насіння, про що внести зміни та записи до основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, і реєстру зернового складу;

-визнати недійсними договір поставки №ОР-14829 від 13.09.2018, укладений між Фермерським господарством "Кулевча" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна", а також складену в процесі виконання договору видаткову накладну №ВН-16 від 14.09.2018.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 01.10.2018 відкрито провадження у справі №916/2087/18 та в подальшому протокольною ухвалою від 15.11.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", а ухвалою суду від 13.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Фортуна".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 у справі №916/2087/18, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021, позов задоволено частково; визнано недійсним укладений між Фермерським господарством "Кулевча" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" письмовий договір поставки №ОР-14829 від 13.09.2018; в решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 у справі №916/2087/18 заяву Фермерського господарства "Кулевча" про ухвалення додаткового рішення про судові витрати задоволено частково; стягнуто з Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" на користь Фермерського господарства "Кулевча" 960,50 грн судового збору та 6768 грн витрат на проведення експертизи; у задоволенні решти заяви Фермерського господарства "Кулевча" відмовлено; у задоволенні клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" про стягнення судових витрат відмовлено.

04.02.2021 до суду першої інстанції надійшла заява Фермерського господарства "Кулевча" б/н від 04.02.2021 (вх.№2-145/21 від 04.02.2021), в якій останнє просило виправити допущену в рішенні Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 та додатковому рішенні Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 у справі №916/2087/18 описку в номері укладеного 13.09.2018 між Фермерським господарством "Кулевча" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" договору поставки, вказавши замість: "№ОР-14829" "№ОР-14820".

В обґрунтування вказаної заяви позивач послався на те, що при викладенні тексту вищенаведених судових рішень місцевим господарським судом було допущено описку у номері укладеного між Фермерським господарством "Кулевча" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" договору поставки від 13.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 (головуючий суддя Лічман Л.В., судді: Невінгловська Ю.М., Щавинська Ю.М.) заяву Фермерського господарства "Кулевча" (вх.№2-145/21 від 04.02.2021) про виправлення описки у рішенні Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 та додатковому рішенні Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 у справі №916/2087/18 задоволено частково; виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 у справі №916/2087/18, а саме: замість "№ОР-14829" вказано "№ НОМЕР_1 "; у задоволенні решти заяви відмовлено.

Дана ухвала мотивована тим, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи в якості оспорюваного правочину досліджувався саме договір поставки №ОР-14820 від 13.09.2018, проте внаслідок помилки технічного характеру (описки), яка, в свою чергу, зумовлена опискою, допущеною Фермерським господарством "Кулевча" при формулюванні позовної вимоги, на яку ні суд, ні учасники справи не звернули увагу при вирішенні спору, в резолютивній частині рішення від 28.11.2019 зазначено про недійсність угоди №ОР-14829 від 13.09.2018, відтак вказана описка підлягає виправленню в порядку статті 243 Господарського процесуального кодексу України. Водночас в частині вимог заявника про виправлення описок по тексту рішення від 28.11.2019 та додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 місцевий господарський суд відмовив з тих підстав, що описові частини вказаних судових рішень відповідають змісту наявних у матеріалах справі документів, у той час як в мотивувальній частині рішення від 28.11.2019 та мотивувальній і резолютивних частинах додаткового рішення від 16.12.2019 описки взагалі відсутні.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Підприємство з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" (колишня назва Підприємство з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна") звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі №916/2087/18 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Фермерського господарства "Кулевча" про виправлення описки відмовити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду було змінено зміст рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 у справі №916/2087/18, оскільки, змінивши реквізити оспорюваного договору у резолютивній частині вказаного рішення, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог після розгляду справи по суті, що є неприпустимим. Крім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при викладенні тексту рішення від 28.11.2019 місцевий господарський суд не допустив жодних описок, а лише дослівно процитував саме ту позовну вимогу, зокрема, і реквізити договору поставки, які багаторазово і систематично зазначалися Фермерським господарством "Кулевча" у поданих ним до суду документах, при цьому чинний процесуальний закон не містить положень, які б надавали суду можливість виправляти помилки, зумовлені власною недбалістю позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу №373 від 10.06.2021 (вх.№2247/21/Д2 від 14.06.2021) Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" просить скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" задовольнити, ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі №916/2087/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Фермерського господарства "Кулевча" про виправлення описки відмовити. У даному відзиві Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зазначає про те, що судом першої інстанції в резолютивній частині рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 у справі №916/2087/18 було вказано номер договору поставки від 13.09.2018 у повній відповідності до реквізитів правочину, викладених у позовній вимозі Фермерського господарства "Кулевча", у зв`язку з чим безпосередньо судом жодних описок допущено не було.

14.06.2021 до суду апеляційної інстанції від Фермерського господарства "Кулевча" надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 11.06.2021 (вх.№2247/21/Д3 від 14.06.2021), в якому останнє просить апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі №916/2087/18 без змін. Зокрема, позивач посилається на те, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський жодним чином не змінив суть та юридичну спрямованість рішення від 28.11.2019, натомість обґрунтовано усунув правову неспроможність даного рішення, зумовлену наявністю описки у реквізитах оспорюваного правочину. При цьому Фермерське господарство "Кулевча" наголошує на тому, що саме договір поставки №ОР-14820 від 13.09.2018 досліджувався в межах розгляду даної справи, саме щодо цього договору, оригінал якого наявний у матеріалах справи, було проведено експертизу та лише вказаному правочину судом надавалась правова оцінка.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною другою статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що у даній справі оскаржується ухвала суду, зазначена в пункті 18 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, то її перегляд за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Приватне акціонерне товариство "Кулевчанський комбінат хлібопродуктів" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Фортуна" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

10.06.2021 до апеляційного господарського суду надійшло клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" про долучення та врахування судової практики з питання неможливості виправлення описки в резолютивній частині судового рішення б/н від 10.06.2021 (вх.№2247/21/Д1 від 10.06.2021), до якого додано роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі №911/1201/16 та постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/1424/14.

З огляду на те, що матеріали судової практики у розумінні приписів процесуального закону не є додатковими доказами у справі, а надані заявником виключно з метою інформування Південно-західного апеляційного господарського суду про позиції інших судів щодо можливості виправлення описок у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість задоволення клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" б/н від 10.06.2021 (вх.№2247/21/Д1 від 10.06.2021).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка в розумінні зазначеної статті 243 Господарського процесуального кодексу України це випадкова помилка в рішенні, допущена при його викладенні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та текст рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 у справі №916/2087/18, колегія суддів констатує, що при ухваленні вказаного судового акту в його резолютивній частині було допущено описку, а саме: замість номеру оспорюваного договору "ОР-14820" зазначено номер " НОМЕР_2 ".

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі були, зокрема, вимоги Фермерського господарства "Кулевча" до Підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна" про визнання недійсним укладеного між ними договору поставки №ОР-14820 від 13.09.2018.

Встановивши наявність вказаної описки, місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою обґрунтовано виправив її та правильно зазначив номер оспорюваного договору, що цілком відповідає приписам статті 243 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника про те, що, постановляючи оскаржувану ухвалу про виправлення описки, суд першої інстанції змінив зміст судового рішення, оскільки вказав інший договір, є безпідставними та спростовуються самим змістом рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 у справі №916/2087/18, зокрема, його мотивувальною частиною. Фактично шляхом постановлення оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд лише усунув неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, а саме: стосовно номеру договору, який фактично оспорювався.

Посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.01.2021 у справі №22-ц/354/11, є необґрунтованими, адже у вказаній справі, відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки, суди апеляційної та касаційної інстанції посилались на відсутність у суду повноважень на ревізування висновку судової будівельно-технічної експертизи №880 від 31.10.2007, який було покладено в основу судового рішення, і що за своєю суттю наведені у заяві позивача підстави для задоволення заяви не є арифметичною помилкою чи опискою, яка міститься у цьому висновку експерта.

В даному ж випадку Господарський суд Одеської області, не змінюючи змісту судового рішення, лише усунув неточності, що впливають на можливість його реалізації, а саме: зазначив правильний номер оспорюваного договору, який був предметом дослідження.

Безпідставним є також твердження скаржника щодо подібності правовідносин і можливості застосування у даній справі правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 08.04.2020 у справі №922/1424/14, стосовно відсутності підстав для виправлення описок, оскільки в зазначеній справі заявник посилався на те, що в резолютивній частині постанови вказано інший текст додаткової угоди до договору оренди землі, який також був укладений між позивачем та відповідачем.

Між тим у цій справі №916/2087/18 судом першої інстанції встановлено, що договір під №ОР-14829 ніколи не існував і між сторонами не укладався, в той час як об`єктом дослідження судом являвся саме договір №ОР-14820 від 13.09.2018, що відображено безпосередньо у мотивувальній частині рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019. Ці обставини є суттєво відмінними від обставин у справі №922/1424/14, на яку посилається скаржник у апеляційній скарзі.

Не приймаються до уваги колегією суддів і посилання Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" на позиції судів апеляційних інстанцій, оскільки останні в силу вимог процесуального закону не є обов`язковими при виборі і застосуванні норм права для інших судів.

Суд апеляційної інстанції також зауважує на тому, що під час прийняття постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі №911/1201/16, на яку посилається скаржник, колегія суддів апеляційної інстанції, до складу якої входила суддя Будішевська Л.О., здійснювала апеляційний перегляд у справі, обставини якої відмінні від даної справи. Зокрема, у справі №911/1201/16 шляхом виправлення описки заявник фактично намагався замінити у резолютивній частині судового рішення правочин, за яким виникла заборгованість (повністю змінити реквізити останнього), у той час як у даній справі виправлення описки, яка полягає у помилковому зазначенні однієї цифри в номері договору, жодним чином не змінює суті ухваленого рішення.

За таких обставин, висновки Одеського апеляційного господарського суду, викладені в постанові від 24.07.2018 у справі №911/1201/16, жодним чином не суперечать висновкам Південно-західного апеляційного господарського суду у цій справі.

Враховується судом апеляційної інстанції і поведінка самого апелянта, який, оскаржуючи в апеляційному порядку не тільки рішення суду від 28.11.2019, але й ухвалу місцевого господарського суду про призначення експертизи, на вирішення якої ставилось питання щодо підписів на договорі поставки №ОР-14820 від 13.09.2018, не зазначав про те, що позовна вимога Фермерського господарства "Кулевча" спрямована на визнання недійсним договору, який у матеріалах справи відсутній, або про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, досліджуючи правовідносини не за тим правочином, натомість процесуальні дії скаржника переконливо свідчать про розуміння ним технічного характеру описки у номері оспорюваного договору при формулювання відповідної позовної вимоги.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується на тому, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 та "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (cправа "Хамідов проти Росії").

Отже, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що допущена позивачем та, як наслідок, і судом при ухваленні рішення по суті спору технічна описка в одній цифрі номера договору не повинна позбавляти останнього права на судовий захист та на вирішення спору протягом розумного строку, реалізація яких не була б забезпечена в разі формального підходу до розгляду заявленого позову.

З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали від 13.05.2021 у справі №916/2087/18 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі №916/2087/18 без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Підприємство з іноземними інвестиціями "Вайтерра Україна".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та у випадках, встановлених статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.06.2021.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук