ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Справа № 903/145/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Петухов М.Г.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача: Масалов С.М. адвокат

відповідача: Мартинюк О.М. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича на рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.21р. у справі №903/145/21 (суддя Кравчук А. М., м.Луцьк, повний текст складено 15.04.2021 року)

за позовом Фізичної особи - підприємця Масалова Сергія Миколайовича, с. Копачівка

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України", с. Копачівка

про стягнення 280 000 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Масалова Сергія Миколайовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про стягнення 280 000 грн. 00 коп.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору оренди майна № 2 від 01.10.2019 зобов`язань щодо орендної плати.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.04.2021 року у позові Фізичної особи - підприємця Масалова Сергія Миколайовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про стягнення 280 000 грн. 00 коп. відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що додатковою угодою №2 від 01.02.2021 сторони внесли зміни в п. 3.1 договору, виклавши його у такій редакції Сума плати за користування майном визначається за взаємною згодою сторін до даного договору, на підставі погоджених та підписаних сторонами актів виконаних робіт та становить 2000 грн. 00 коп. за один експлуатаційний день, але не більше 35 000 грн. 00 коп. місяць. Згідно п. 1 додаткової угоди №2 дані зміни застосовуються до правовідносин сторін, що виникли в період з 01.01.2020 по 31.05.2020. Розмір орендної плати не змінився. Згідно п.п. 2-4 додаткової угоди сторони вирішили припинити дію договору оренди майна №2 від 01.10.2019 за взаємною згодою з 31.05.2020. Сторони підтверджують, що на момент припинення дії договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, в т.ч. щодо повернення орендованого майна. У зв`язку із припиненням дії договору, жодна із сторін не має претензій до іншої сторони договору. Відповідно до акту приймання-передачі майна від 01.02.2021 Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович (орендодавець) прийняв, а Державне підприємство Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України повернуло причіп до трактора Т-150 К з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем. Отже додатковою угодою сторони підтвердили відсутність будь-яких зобов`язань сторін, зокрема щодо сплати орендних платежів.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Фізична особа - підприємець Масалов Сергій Миколайович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Волинської області від 14 квітня 2021 року у справі №903/145/21 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича до Державного підприємства Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України про стягнення 190 000 грн. задовольнити повністю.

Вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив надані позивачем суду докази та хибно вказав, що Додаткова угода №2 від 01.02.2021 року до Договору оренди майна №2 від 01.10.2019 року, підписана Сторонами, припиняє дію основного Договору щодо сплати орендних платежів за період з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, причіп з маніпулятором до трактора Т-150 К було передано господарству згідно Акту прийому-передачі майна від 01.10.2019 року і повернуто орендодавцю 01.02.2021 року. В той же день, 01.02.2021 року, Орендодавцем направлено Відповідачу Претензію про повернення боргу, а саме орендної плати за оренду причіпа до трактора Т-150 К з маніпулятором, в розмірі 280 000 грн.

Скаржник зазначає, що у відповіді на відзив ФОП Масалов Сергій Миколайович вказав, що Додаткова угода від 01.02.2021 року була укладена на прохання директора ДПДГ «Перше травня» О.Денисенка (з червня 2020 року це вже четвертий керівник даного підприємства), оскільки техніка знаходилась на підприємстві і лише після підписання даної Угоди була повернута підприємцю. Метою укладення цієї Додаткової угоди була згода ФОП Масалова Сергія Миколайовича не заявляти претензій до ДП ДГ «Перше травня» щодо оплати оренди майна за період з 31.05.2020 року по 01.02.2021 року, а тому в п.2 - 4 даної Угоди йдеться саме про виконання умов Договору за цей період, а щодо оплати майна, за яке вже складено відповідні акти, йдеться в п.1 Додаткової угоди №2 від 01.02.2021 року «Сума плати за користування майном визначається за взаємною Угодою Сторін даного Договору, на підставі погоджених та підписаних Сторонами Актів виконаних робіт, та становить 2000,00 грн. за один експлуатаційний день але не більше 35000,00 грн. в місяць. Дані зміни застосовуються до правовідносин Сторін, що виникли в період з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року.». Чомусь судом не взято до уваги саме цей пункт Додаткової угоди, який є основним у ній.

Таким чином вважає, що суд першої інстанції, постановляючи рішення від 14.04.2021 року у справі №903/145/21, обґрунтував свої висновки не на фактичних обставинах та матеріалах справи, а на припущеннях та клопотаннях відповідача, чим порушив вимоги чинного цивільного та господарського процесуального законодавства.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича на рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.21 р. у справі №903/145/21 та розгляд апеляційної скарги призначено на 16 червня 2021 року.

02 червня 2021 року від Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" надійшов відзив в якому просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФОП Масалова С.М, за безпідставністю вимог а рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.2021 р. у справі № 903/145/21 - залишити без змін.

Позивач в судовому засіданні 16.06.2021 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а тому просив суд рішення Господарського суду Волинської області від 14 квітня 2021 року у справі №903/145/21 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича до Державного підприємства Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України про стягнення 190 000 грн. задовольнити повністю.

Адвокат відповідача в судовому засіданні 16.06.2021 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги позивача та надав відповідні пояснення. Просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФОП Масалова С.М, за безпідставністю вимог а рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.2021 р. у справі № 903/145/21 - залишити без змін.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича та адвоката Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" в судовому засіданні 16.06.2021, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.21р. у справі № 903/145/21 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019 між Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" в особі директора Нікітіна Володимира Яковича, який діє на підставі Статуту (орендар) та Фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем (орендодавець) укладено договір оренди майна №2, згідно з умовами п. 1.1 якого орендодавець передає орендарю в користування причіп до трактора Т 150 К з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем (а.с. 3).

Згідно умов договору орендодавець зобов`язується в триденний термін після підписання цього договору оренди передавати в користування орендаря зазначене в п. 1.1 майно в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію. Передача майна здійснюється за актом прийому-передачі, який підписується орендарем та орендодавцем (додаток №1 до договору) (п. 2.1.1 договору).

Орендар зобов`язаний своєчасно і повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 2.3.3 договору).

Після закінчення строку дії даного договору або після дострокового його розірвання не пізніше трьох днів повернути вказане у п. 1.1 майно в технічно-справному стані за актом прийому-передачі, який підписується сторонами даного договору (п. 2.3.4 договору).

Сума плати за користування майном становить 2000 грн. 00 коп. в один експлуатаційний день, але не менше 35000,00 грн. в місяць, загальна вартість оренди визначається актом виконаних робіт, який є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 договору).

Розрахунки проводяться на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) (п. 3.3 договору).

Цей Договір вступає в дію з моменту підписання (п. 5.1 договору).

Строк (термін) користування встановлюється сторонами окремо щодо кожного предмету та вказується у актах приймання-передачі майна в користування (п. 5.2 договору).

Договір вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до закінчення строку його дії не заявить про небажання продовжити дію договору (п. 5.3 договору).

Договір оренди майна №2 від 01.10.2019 підписано сторонами та скріплено відтисками круглих печаток господарюючих суб`єктів.

На виконання умов договору згідно акту прийому-передачі від 01.10.2019 Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович передав, а Державне підприємство Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України прийняв в тимчасове платне користування причіп до трактора Т-150 К з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем (а.с. 4).

Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович на виконання умов договору надав Державному підприємству Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України послугу з оренди причіпа на суму 280 000 грн. 00 коп. , що підтверджується актами № 2 від 03.01.2020 на суму 105 000 грн. 00 коп., №7 від 30.04.2021 на суму 140 000 грн. 00 коп., № 15 від 29.05.2020 на суму 35 000 грн. 00 коп. (а. с. 5-7).

Державне підприємство Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України зобов`язання по оплаті орендної плати виконав частково на суму 105 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №368 від 24.01.2020 на суму 150 000 грн. 00 коп. У призначені платежу зазначено оплата згідно рахунка №1, №2 від 03.01.2020. Рахунки в матеріалах справи відсутні. Зарахування 105 000 грн. 00 коп. в погашення боргу за причіп відповідач не заперечує.

Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович звернувся до Державного підприємства Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України з претензією від 01.02.2021 в якій просив відповідача до 10.02.2021 погасити борг в сумі 280 000 грн. 00 коп. за договором 01.10.2019 (а.с. 9).

Проте, відповідач не надав відповіді на вказану претензію та заборгованість по орендній платі не сплатив.

Враховуючи вищевикладене, Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Державного підприємства Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України про стягнення 280 000 грн. 00 коп. заборгованості по орендній платі за причіп з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем.

Поряд з цим, позивач у відповіді на відзиві від 09.04.2021 надану суду першої інстанції зменшив розмір позовних вимог до 190 000 грн. 00 коп.(а.с. 44-45).

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 Господарського кодексу України, 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, умовами договору, зокрема, у пункті 2.3.3 договору сторони обумовили, що Орендар зобов`язаний своєчасно і повному обсязі сплачувати орендну плату. Сума плати за користування майном становить 2000 грн. 00 коп. в один експлуатаційний день, але не менше 35000,00 грн. в місяць, загальна вартість оренди визначається актом виконаних робіт, який є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 договору). Розрахунки проводяться на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) (п. 3.3 договору).

Тобто, виходячи з умов договору та враховуючи положення ст. 629 Цивільного кодексу України, сторони погодили порядок розрахунків та відповідний документ як підставу для проведення розрахунків - це на підставі підписаного акту виконаних робіт (наданих послуг).

З матеріалів справи вбачається, що Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович на виконання умов договору надав Державному підприємству Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України послугу з оренди причіпа на суму 280 000 грн. 00 коп. , що підтверджується актами № 2 від 03.01.2020 на суму 105 000 грн. 00 коп., №7 від 30.04.2021 на суму 140 000 грн. 00 коп., № 15 від 29.05.2020 на суму 35 000 грн. 00 коп. (а. с. 5-7).

Акт виконаних робіт (надання послуг) є первинним документом бухгалтерської звітності, що фіксує господарську операцію, яка відбулась між сторонами, а тому підтверджує факт надання позивачем та отримання відповідачем обумовлених договором послуг на платній основі.

Державне підприємство Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України в свою чергу зобов`язання по оплаті орендної плати виконав частково на суму 105 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №368 від 24.01.2020 на суму 150 000 грн. 00 коп. У призначені платежу зазначено оплата згідно рахунка №1, №2 від 03.01.2020. Зарахування 105 000 грн. 00 коп. в погашення боргу за причіп відповідач не заперечує.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем погашено заборгованість в розмірі 105 000,00 грн. по оренді причіпа з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем за жовтень-грудень 2019 року згідно акту надання послуг №2 від 3 січня 2020 року.

Разом з тим, ст. 605 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Масаловим Сергієм Миколайовичем та Державним підприємством Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України укладено додаткову угоду №2 до договору оренди майна №2 від 01.10.2019 року згідно умов якої сторони внесли зміни в п. 3.1 договору, виклавши його у такій редакції Сума плати за користування майном визначається за взаємною згодою сторін до даного договору, на підставі погоджених та підписаних сторонами актів виконаних робіт та становить 2000 грн. 00 коп. за один експлуатаційний день, але не більше 35 000 грн. 00 коп. місяць.

Згідно п. 1 додаткової угоди №2 дані зміни застосовуються до правовідносин сторін, що виникли в період з 01.01.2020 по 31.05.2020. Розмір орендної плати не змінився.

Згідно пунктів 2-4 додаткової угоди сторони вирішили припинити дію договору оренди майна №2 від 01.10.2019 за взаємною згодою з 31.05.2020. Сторони підтверджують, що на момент припинення дії договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, в т.ч. щодо повернення орендованого майна. У зв`язку із припиненням дії договору, жодна із сторін не має претензій до іншої сторони договору.

Поряд з цим, відповідно до акту приймання-передачі майна від 01.02.2021 Фізична особа-підприємець Масалов Сергій Миколайович прийняв, а Державне підприємство Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України повернуло причіп до трактора Т-150 К з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем (а.с. 33).

Стаття 599 ЦК України та стаття 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає і інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування).

Крім того, суд вважає за необхідне вказати наступне:

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідні правові позиції та висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010, об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021 у справі №904/2073/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2021 у справі №913/479/18 та від 31.03.2021 у справі №922/3272/18.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказана вище додаткова угода від 01.02.2021, укладена між позивачем та відповідачем в судовому порядку не визнана недійсною; крім того, недійсність угоди прямо не передбачено законом, а тому вона є такою, що за наслідком укладення створює для сторін права та обов`язки; докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що зобов`язання відповідача по сплаті 140 000,00 грн. заборгованості по оренді причіпа з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем за січень-квітень 2020 року згідно акту надання послуг №7 від 30 квітня 2020 року та 35 000,00 грн. заборгованості по оренді причіпа з маніпулятором та автономним гідропідсилювачем за травень 2020 року згідно акту надання послуг №15 від 29 травня 2020 року, що в загальному становить 175 000,00 грн. були припинені внаслідок звільнення (прощення боргу) позивачем, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.21р. у справі № 903/145/21 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови у задоволенні апеляційної скарги у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для покладення судового збору на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 14.04.21р. у справі №903/145/21 без змін.

2. Справу №903/145/21 повернути Господарському суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "17" червня 2021 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.