ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 Справа № 908/182/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Загреба В.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі №908/182/21 (суддя Горохов І.С.; рішення ухвалене без виклику (повідомлення) представників учасників процесу у місті Запоріжжя, повний текст рішення складено 07.04.2021)

за позовом Приватного підприємства "Турбо-К", м.Запоріжжя

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам", м.Київ в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам", м.Енергодар, Запорізька область

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Приватне підприємство "Турбо-К" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам", м.Київ в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатоам" про стягнення основної заборгованості в сумі 272 000,00 грн., інфляційних втрат в сумі 13872,00 грн. і 3% річних в сумі 10059,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з своєчасної і повної оплати наданих послуг за договором про надання послуг №75/170- 19 від 08.07.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі №908/182/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на користь Приватного підприємства "Турбо-К" суму основного боргу в розмірі 272000,00 грн., 3% річних у розмірі 10055,96 грн., інфляційні витрати у розмірі 13001,60 грн., судовий збір у розмірі 4425,86 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 3,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 870,40 грн. - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд визнав неналежним виконання відповідачем зобов`язань та задовольнив позовні вимоги про стягнення суми заборгованості у повному обсязі. Суд відхилив доводи відповідача стосовно того, що умовами договору сторони розмежували строки сплати ПДВ за договором та ціни послуги за договором, тобто, ціна послуги сплачується протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту здачі - приймання наданих послуг, а ПДВ сплачується після отримання замовником від виконавця зареєстрованої податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку. Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС "Законодавство", суд враховуючи помилки у розрахунках, задовольнив позовні вимоги в цій частині частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ДП "НАЕК "Енергоатоам" в особі ВП "Запорізька АЕС") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі №908/182/21 в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 70000,00 грн., 3% річних в розмірі 10055,96 грн., інфляційних втрат в розмірі 13001,60 грн. та судового збору в розмірі 4425,86 грн. і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

На думку відповідача рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст.ст. 530, 625 Цивільного кодексу України.

Скаржник не згодний з висновком суду, який зазначив, що встановлений у п.2.2 договору строк оплати (45 календарних днів) визначений для оплати всієї вартості поставленого товару, у тому числі ПДВ. Відповідач вважає, що такий висновок суперечить пунктам 2.2.,2.3. договору, зокрема, оплата частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання від Виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках і порядку. Враховуючи ч. 2 п. 6.5. договору, відповідач вважає, що строк для оплати суми ПДВ починається з 27.12.2019. Відповідно до витягу з ЄРПН №135 від 12.02.2021 позивачем податкова накладна на суму 162000,00 грн. була зареєстрована 26.12.2019.

На переконання відповідача відповідно до умов договору, початком строку для розрахунку:

- в розмірі ціни послуги -810000,00 грн. є 14.12.2019, кінцем строку є 27.01.2020 (п. 2.2. договору).

- ПДВ в розмірі -162000,00 грн. є 27.12.2019,кінцем строку є 10.02.2020 (п. 2.3. 6.5. договору).

Крім того, судом при здійсненні перевірки розрахунку 3% річних і інфляційних витрат, не були враховані положення пунктів 2.3. і 6.5. договору. Позивач здійснив нарахування на суму вартості послуг з урахуванням ПДВ, що не відповідає вказаним пунктам.

Скаржник також звертає увагу суду на те, що до ухвалення рішення Господарським судом Запорізької області частково сплатив суму боргу -70000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до апеляційної скарги.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Позивач (ПП "Турбо-К") у відзиві на апеляційну скаргу твердження відповідача щодо порядку і строків розрахунку вважає хибними. 13.12.2019 сторонами було підписано Акт №1 здачі-приймання наданих послуг до договору на загальну суму 972000,00 грн. в тому числі ПДВ 162000,00 грн. Таким чином, відповідно до п. 2.2. договору відповідач повинен був сплатити за надані послуги 810000,00 грн. у строк до 27.01.2020.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені. Таким чином, позивач мав скласти та зареєструвати податкову накладну у строк до 31.12.2019 року, що і було зроблено 21.12.2019. Відповідно до квитанції про реєстрацію податкову накладну було зареєстровано 26.12.2019.

За поясненнями позивача п. 6.5. договору передбачено тимчасовий односторонній порядок зменшення ціни договору у випадку ненадання позивачем відповідачу у встановлений Податковим кодексом України строк електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН. Оскільки позивачем податкова накладна була складена і зареєстрована у ЄРПН у строки встановлені Податковим кодексом України, відповідач не мав права застосовувати п.6.5. договору.

Позивач вказує, що сума ПДВ за договором складає лише 162000,00 грн., в той час як станом на 28.01.2020 відповідач мав перед позивачем прострочену заборгованість у сумі 972000,00 грн. Оплата за надані послуги провадилася відповідачем частково із порушенням строків п.2.2. договору.

З приводу поданих відповідачем до апеляційної скарги копій платіжних доручень в підтвердження часткової сплати заборгованості, позивач звертає увагу на те, що матеріали справи не містять цих доказів до прийняття рішення судом, що позбавило суд можливості врахувати дані докази під час винесення рішення у справі. На виконання ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України відповідач не надав докази неможливості подання цих платіжних доручень до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Дармін М.О. від 05.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі №908/182/21; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 09.06.2021 о 16:00 год.

За розпорядженням керівника апарату суду №1288/21 від 08.06.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. - члена колегії проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №908/182/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду визначеною колегією суддів від 09.06.2021 прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі №908/182/21 до свого провадження.

Сторони були повідомлені судом апеляційної інстанції про час і місце розгляду справи, але своїм правом прийняти участь в судовому засіданні не скористалися.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 09.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Приватним підприємством "Турбо-К" (Виконавець) і Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" (Замовник) укладено договір про надання послуг №75/170-19/1-121-01-19-08298 від 08.07.2019, за умовами якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання надати послуги за темою: "Код ДК 021:2015 -50530000-9 Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (послуга: "Капітальний ремонт токарно-карусельного верстата 1516Ф2 інвентарний №30762")".

Пунктами 2.1., 2.2. договору встановлено, що вартість послуг згідно з цим договором визначається "Протоколом узгодження договірної ціни" (невід`ємний додаток №1 до договору) та складає 810000,00 грн., крім того ПДВ 162000,00 грн., разом складає 972000,00 грн. з ПДВ. Оплата наданих за договором здійснюється за фактично наданий обсяг послуг протягом 45 календарних днів з момент підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Оплата Замовником частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

За пунктом 4.2. договору передача верстату в ремонт й після ремонту оформляється двосторонніми "Актом приймання-передачі верстату в ремонт" і "Актом приймання-передачі верстату з ремонту" відповідно, підписаним уповноваженими особами Замовника й Виконавця.

Відповідно до пункту 5.1. договору Виконавець протягом 10 ти днів по завершенню надання послуг надає Замовникові Акт здачі - приймання наданих послуг у 3-х примірниках для оформлення та документи, згідно з п. 10.1. Технічного завдання (Додаток №2 до договору).

Договір вважається укладеним з моменту підписання його уповноваженими представниками обох сторін договору і діє до 28.02.2020.

Окрім договору сторонами підписано протокол узгодження договірної ціни (Додаток №1 до договору), в якому зазначено, що сторони досягли згоди, що вартість послуг за цим договором встановлюється на підставі акцептованої Замовником цінової пропозиції Виконавця та складає договірну вартість робіт у сумі 810000,00 грн., крім того ПДВ 162000,00 грн., разом 972000,00 грн.

По закінченні надання послуг сторонами 13.12.2019 складено і підписано Акт №1 здачі-приймання наданих послуг за договором №75/170-19/1-121-01-19-08298 від 08.07.2019.

В Акті зазначено, що послуги за третім етапом по договору №75/170-19/1-121-01-19-08298 від 08.07.2019, виконані в повному обсязі, відповідають умовам технічного завдання і належним чином оформлені. Стислий перелік наданих послуг: капітальний ремонт токарно-карусельного верстата 1516Ф2 інвентарний №30762.Усього до перерахування по даному акту 972000,00 грн. Даний Акт є підставою для оплати послуг Замовником Виконавцю.

Виконавець звернувся до замовника з листом №194 від 12.10.2020, з якого вбачається, що згідно Акта звіряння взаємних розрахунків за період 01.12.2019-28.09.2020 (надісланого листом №193 від 28.09.2020 та отриманого замовником 30.09.2020) заборгованість на користь ПП "Турбо-К" складає 272000,00 грн. Виконавець просив провести розрахунок за виконані роботи найближчим часом.

У зв`язку з непроведенням замовником оплати, виконавець листами №195 від 03.11.2020, №204 від 02.12.2020 повторно звертався з вимогою оплатити надані послуги.

Листами №42-30/24664 від 16.11.2020 і №42-30/26482 від 08.12.2020 замовником було повідомлено, що у зв`язку зі зниженням рівня виробництва, попиту та оплати електричної енергії, безпрецедентного зростання заборгованості за фактично відпущену електроенергію у поточному році, у ВП ЗАЕС відсутня можливість вчасно та в повній мірі здійснювати розрахунки за зобов`язаннями перед ПП "Турбо-К" за укладеними договорами. За фактом розподілу з боку ДП "НАЕК "Енергоатом" коштів для розрахунків, кредиторська заборгованість буде погашена.

Оскільки заборгованість замовником так і не була сплачена, виконавець звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів до господарського суду.

Предметом спору у цій справі є сума заборгованості за надані послуги з ремонту відповідно до договору №75/170-19/1-121-01-19-082982 від 08.07.2019 та нараховані у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань з оплати інфляційні втрати і 3% річних.

Відповідно до положень частини другої статті 11 Цивільного кодексу України до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків відносяться, зокрема договори (пункт 1).

За приписами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України)).

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами статей 525, 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства (частина 3 статті 14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підпунктом 7.6.2. пункту 7.6. договору замовник взяв на себе обов`язок здійснювати оплату наданих послуг відповідно до умов договору.

При цьому, в пункті 7.1. договору сторони зобов`язалися без зволікання інформувати одна одну про всі обставини, що можуть ставити під загрозу виконання зобов`язань, або роблять неможливим виконання робіт, по договору, а також надавати одна одній інформацію, необхідну для виконання умов договору.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких доказів звернення до позивача з приводу не передання податкової накладної відповідач суду не надав. Тому суд дійшов висновку, що відповідачем порушено строки проведення оплати за поставлений товар. При цьому судом встановлено та не заперечується відповідачем, що надані послуги ним прийнято, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань. Наведені відповідачем заперечення визнані судом як такі, що не звільняють його як замовника від обов`язку здійснити оплати за надані послуги. До того ж, наявність зареєстрованих податкових накладних і доступ до ЄРПН, за висновком суду свідчить про можливість у відповідача для ознайомлення із відповідною інформацією щодо реєстрації податкових накладних.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, відповідач вказував на те, що строк оплати суми ПДВ відповідно до ч. 2 п. 6.5. договору починається з 27.12.2019, враховуючи зареєстровану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних 26.12.2019.

Суд апеляційної інстанції встановлено, що оплата Замовником суми ПДВ визначена окремим пунктом договору -2.3., за яким здійснюється після отримання від Виконавця податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

Порядок здачі і приймання послуг визначений сторонами у розділі 5 договору. Так, пунктом 5.2. договору передбачено, що під час здачі наданих послуг Виконавець зобов`язаний надати Замовнику податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну №1307 від 31.12.15, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу Замовника протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що у випадку ненадання Виконавцем Замовнику у встановлений Податковим кодексом України строк електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, Замовник має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену п.2.1. цього договору на суму ПДВ, від вартості робіт, по яким допущене таке невиконання.

Після усунення Виконавцем перешкод, вказаних в ч. 1 п. 6.5. даного договору, та отримання Замовником податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, Замовник перераховує Виконавцю несплачену суму ПДВ протягом 45 днів з моменту отримання податкової накладної.

Виходячи з наведених умов разом з Актом приймання-передачі наданих послуг виконавець повинен був надати замовнику податкову накладну, яка повинна була бути не просто оформлена і подана у встановлений Податковим кодексом України строк до органу реєстрації, а і на день її надання замовнику бути зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тільки у випадку дотримання вказаних умов договору, на думку відповідача, у замовника виникав обов`язок сплати наданих виконавцем послуг з урахуванням суми ПДВ відповідно до пункту 2.2. договору.

Однак колегія суддів відхиляє такий аргумент відповідача з наступних мотивів.

Згідно пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року. №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341).

За змістом пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку №1246).

Пунктом 14 встановлено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Операційним днем відповідно до пункту 2 Порядку №1246 визначено частину дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкової накладної та/або розрахунку коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Операційний день триває з 0 до 23-ї години (пункт 3 Порядку №1246).

Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки.

Таким чином, датою та часом реєстрації податкової накладної у ЄРПН є дата і час, зафіксовані у квитанції, що надсилається платнику податку в електронній формі протягом операційного дня.

З матеріалів справи ж вбачається, що виконавець на електронну адресу замовника 21.12.2019 направив податкову накладну від 13.12.2019, яка ще не була зареєстрована в ЄРПН.

Таким чином, у замовника були підстави для застосування пункту 6.5. договору.

Між тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано в матеріали справи доказів, які б підтверджували, що Замовник повідомив Виконавця про застосування зазначених вище умов договору, як підставу для часткових розрахунків.

Судом встановлено, що розмір основного боргу, що утворився внаслідок несплати за надані послуги, не дорівнює сумі, яка відповідає сумі ПДВ. У своїй відповіді від 16.11.2020 за вих. №42-30/24664 на претензію Замовника, відповідач вказував про відсутність можливості вчасно та в повній мірі здійснювати розрахунки із ПП "Турбо-К" через скрутне фінансове становище.

За таких обставин твердження відповідача про необхідність проведення окремих розрахунків по частинах заборгованості та відповідно про здійснення нарахування інфляційних втрат та 3% річних по окремих періодах прострочення ним своїх зобов`язань - колегія суддів визнає обґрунтованими.

Щодо посилання відповідача на часткову сплату заборгованості у сумі 70000,00 грн. до ухвалення судом першої інстанції рішення і наданих в підтвердження до апеляційної скарги копій платіжних доручень №4347 від 11.03.2021, №4404 від 12.03.2021 і №4439 від 15.03.2021.

Відповідно до положень частини третьої статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 відповідачу запропоновано надати у строк до 03.03.2021 відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Вищезазначені платіжні документи з обґрунтуванням неможливості подати їх у строк визначений судом для надання відзиву до суду першої інстанції подані не були, доказів своєчасного направлення їх позивачу матеріали справи також не містять.

Згідно з частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідачем не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції вищеперелічених платіжних доручень, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає ці документи в якості доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3405,00 грн. на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у справі №908/182/21 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 15.06.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна