СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Справа № 917/1992/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.

за участю:

представника позивача Сиротенка В.В. (довіреність № 01/1629 від 14.06.2021)

представників відповідача Червоної О.В. (довіреність № 06/24/2 від 24.06.2020), Остроушка О.Л. (довіреність № 06/2303 від 14.06.2021)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», м. Кременчук, Полтавська область (вх. № 1476 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 (суддя Ціленко В.А.; повне рішення складено 25.03.2021)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз», пров. Героїв Бресту, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39610

про стягнення 2 000 000,00 грн

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Кременчукгаз» звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», в якому посилаючись на порушення відповідачем умов Типового договору, Кодексу газорозподільних систем, безпідставне заниження величини потужності у спірному періоді, просило стягнути заборгованість за надані протягом жовтня 2020 року послуги по розподілу природного газу в сумі 2 000 000,00 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 30 000,00 гривень.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» на користь Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз» 2 000 000,00 грн заборгованості та 30 000,00 грн судового збору.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування підстав для задоволення апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не дослідив в повному обсязі докази та не прийняв доводи відповідача, помилково встановивши, що відповідачем допущено порушення зобов`язань по договору, і тому позивач має право на стягнення суми недоплати. Натомість, з наданих доказів чітко вбачається, що вимоги позивача є безпідставними, так як відповідач сплачував щомісячні суми відповідно до умов укладеного договору.

По суті спору відповідачем зазначено, що в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем ПрАТ «Кременчукгаз» у встановлений строк жодним чином не повідомило ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових, у зв`язку з чим позбавило відповідача можливості скористатися правом коригування замовленої потужності в сторону її зменшення у встановлений строк. Тому, не отримавши від Оператора ГРМ (позивача) повідомлення про величину річної замовленої потужності та планової місячної плати за послуги розподілу природного газу, з метою встановлення договірних відносин з Оператором ГРМ з урахуванням змін, внесених постановою № 2080 від 07.10.2019, ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» направило 28.12.2019 на адресу Позивача заяву-приєднання до Типового договору розподілу природного газу (отримана позивачем 02.01.2020), якою здійснило коригування своєї річної замовленої потужності в сторону її зменшення до 251 591 000,00 м3, але позивач безпідставно не прийняв вищевказане коригування річної замовленої потужності. Поряд із цим, 17.07.2020 ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» згідно пункту 3 розділу 6 глави VI Кодексу ГРС скористалось своїм правом провести коригування замовленої раніше річної потужності та подало до ПрАТ «Кременчукгаз» заявку на уточнення (збільшення) величини замовленої річної потужності до обсягів 290 000 000,00 м3 (лист № 31/2728 від 17.07.2020), яка також позивачем залишена без розгляду.

Таким чином, на думку відповідача, обсяг послуги з розподілу природного газу за жовтень 2020 року складає 20 965 916,67 м3, тому з урахуванням тарифу на послуги розподілу природного газу, вартість послуги з розподілу природного газу за жовтень 2020 року складає 7 296 139,00 грн з ПДВ (ПДВ 1 216 023,17 грн), яка сплачена ним у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», м. Кременчук, Полтавська область (вх. № 1476 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 917/1992/20; запропоновано позивачу у строк до 01.06.2021 подати до суду відзив на апеляційну скаргу; справу призначено до розгляду на 15.06.2021 о 12:00 год.

01.06.2021, тобто у встановлені судом строки, позивач направив засобами поштового зв`язку відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає доводи скаржника необґрунтованими та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти апеляційної скарги позивач посилається на те, що дійсно згідно норм Кодексу ГРС непобутовому споживачу надається право двічі скорегувати визначену Оператором ГРМ величину річної замовленої потужності на 2020 календарний розрахунковий рік, а саме: перший раз - шляхом подання уточнюючої заявки Оператору ГРМ у строк до 01 листопада 2019 року та другий раз шляхом подання Оператору ГРМ уточнюючої заявки з 10 липня по 23 липня 2020 року (за умови подання уточнюючої заявки вперше до 01 листопада 2019 року). Однак незважаючи на це, Споживач звернувся до Оператора ГРМ з вимогою про корегування величини річної замовленої потужності в сторону зменшення (до 251 591 000,00 куб.м.) вперше лише 02.01.2020 шляхом подання нової заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 28.12.2019 та листа № 31/4236 від 28.12.2019 про внесення змін до персоніфікованих даних Споживача в частині величини річної замовленої потужності на 2020 розрахунковий календарний рік, а вдруге лише 17.07.2020, через що їх слід вважати неподаними, у зв`язку з чим величина річної замовленої потужності на 2020 календарний розрахунковий рік для Споживача правомірно визначена позивачем виходячи з фактичного обсягу споживання за попередній газовий рік на рівні 327 502 000,00 м3.

Позивач підтверджує, що зміна об`єму потужності була проведена несвоєчасно не з вини Оператора ГРМ, який зобов`язаний був інформувати про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік, так як такий обов`язок виник у Оператора ГРМ з Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2019 № 2080, яка вступила в дію тільки з 12.10.2019. Цим обставинам судом першої інстанції надав належну правову оцінку. Поряд із цим позивач наголошує, що відповідачу було достеменно відомо про фактичний обсяг споживання природного газу його об`єктами за попередній газовий рік, що зазначено у двосторонніх Актах прийому-передачі фактично розподілених обсягів природного газу, складених за період з 01.10.2018 по 30.09.2019, тому неповідомлення Оператором ГРМ відповідача саме до 12.10.2019 про фактичний обсяг споживання природного газу його об`єктами за попередній газовий рік, жодним чином не позбавляло відповідача можливості скористатися правом корегування величини річної замовленої потужності у встановлений нормами Кодексу газорозподільних систем строк.

В судове засідання 15.06.2021 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача, які надали усні пояснення у справі.

Апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами частини другої цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі та пояснення учасників справи у відповідності до приписів частини першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши у судовому засіданні уповноважених представників сторін, які підтримали свої правові позиції усправі, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, у відповідності до п.п. 3, 4 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», м. Кременчук шляхом подання Заяви-приєднання від 11.10.2018 уклало з Приватним акціонерним товариством «Кременчукгаз» Договір розподілу природного газу за формою Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, в межах якого сторони набули взаємні майново-господарські зобов`язання.

На виконання умов Типового договору Приватним акціонерним товариством «Кременчукгаз» протягом січня-листопада 2020 року були надані послуги з розподілу природного газу в обсязі 232 547 439,98 м3, виходячи з річної замовленої потужності 327 502 000,00 м3, по встановленій для Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз» постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 № 3028 та від 24.06.2020 № 1166 ціні 0,29 грн. за 1 куб.м. на місяць, без врахування ПДВ, на загальну суму 104 473 138,00 грн, що підтверджується розрахунками Оператора газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) та надісланими відповідачу на виконання пункту 6.8. Типового договору Актами наданих послуг з розподілу природного газу за період з січня по листопад 2020 року.

Приватне акціонерне товариство «Кременчукгаз» щомісяця, з січня по листопад 2020 року наручно передавало Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» на підписання Акти наданих послуг з розподілу природного газу, на які Споживач листами повідомляв про відмову від їх підписання, з причини заперечення застосованої в актах величини потужності, вважаючи, що вона ним скоригована в сторону зменшення заявою-приєднання від 28.12.2019 (отримана позивачем 02.01.2020), листом від 28.12.2019 № 31/4236 - до 251 591 000,00 м3, що в свою чергу знизило загальну щомісячну вартість послуги з розподілу природного газу.

Як наслідок, Споживачем за період січень-листопад 2020 року сплачено не 104 473 138,00 грн (по 9 497 558,00 грн щомісячно), нарахованих Оператором ГРМ, а 88 212 720,01 грн, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками.

ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» стверджує, що протягом 2020 року здійснювало щомісячно оплату за надані послуги з розподілу природного газу з урахуванням величини річної замовленої потужності, вказаної в заяві-приєднання № 04 від 02.01.2020, а саме: 27 291 833,330 м3, про що щомісячно після отримання актів наданих послуг письмово повідомляло оператора ГРМ.

Також 17.07.2020 ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» подало до ПрАТ «Кременчукгаз» заявку на уточнення (збільшення) величини замовленої річної потужності до обсягів 290 000 000,00 м3 (лист № 31/2728 від 17.07.2020).

Відповідач стверджує, що ним було зменшено об`єм потужності та правомірно проведено Оператору ГРМ (позивачу) повну оплату, визначивши на 2020 рік самостійно річну потужність 251 591 000,00 м3, але ПрАТ «Кременчукгаз» безпідставно не прийняло вказане коригування річної замовленої потужності.

За даними відповідача, обсяг послуги з розподілу природного газу за жовтень 2020 року складає 20 965 916,67 м3, тому виходячи з цих обсягів та з урахуванням тарифу на послуги розподілу природного газу, вартість послуги з розподілу природного газу за жовтень 2020 року складає 6 080 115,83 грн без ПДВ, крім того ПДВ 1 216 023,17 грн, всього з ПДВ 7 296 139,00 грн., яка сплачена ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» у повному обсязі.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для стягнення частини заборгованості за зобов`язаннями відповідача по сплаті послуг з розподілу природного газу, що надані позивачем у жовтні 2020 року у розмірі 2 000 000,00 гривень.

Приймаючи рішення у справі місцевий господарський суд погодився із доводами позивача, визнавши позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому аргументи відповідача щодо зменшення об`єму потужності, проведення ним повної оплати та визначення на 2020 рік самостійно річної потужності 251 591 000,00 м3, не прийняті судом до уваги, оскільки заявка на величину річної замовленої потужності була подана відповідачем поза межами терміну, визначеного приписами абз. 10 п. 2 Глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, а тому вважається неподаною та Оператором ГРМ не повинна розглядатися (пункт 2 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС).

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування рішення місцевого господарського суду з огляду на таке.

Правові засади функціонування ринку природного газу України регулюються Законом України від 09.04.2015 № 329-VIII «Про ринок природного газу».

Відповідно до пункту 39 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Пунктом 10 частини першої статті 3 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Згідно частини першої статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, затверджено Кодекс Газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу Газорозподільних систем передбачено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Позивач, ПрАТ «Кременчукгаз» є оператором газорозподільних мереж, який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу.

Згідно частини першої статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1384/27829 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Між позивачем, ПрАТ «Кременчукгаз», (оператор ГРМ) та відповідачем, ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», (споживач) укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання від 11.10.2018 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Підписавши вказану заяву ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

У пункті 1.1. вказаного Договору, зазначено, що цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, і розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно з пунктами 1.3. та 12.1. Типового Договору останній укладений на невизначений строк та на даний час сторонами не розірваний.

Відповідно до пункту 6.1. Типового договору оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу Газорозподільних систем.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу Газорозподільних систем (пункт 6.3. Типового договору).

Відповідно до статей 174, 193 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань). Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

Відповідно до статей 4, 40 та 41 Закону України «Про ринок природного газу» та статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 07.10.2019 № 2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» затвердила:

-Зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824;

-Зміни до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829;

-Зміни до Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25 лютого 2016 року № 236, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 листопада 2016 року за № 1434/29564.

Зазначеними змінами, починаючи з 01 січня 2020 року, запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРС (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019), розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Отже норми Кодексу газорозподільних систем передбачають можливість непобутового споживача здійснити коригування величини річної замовленої потужності.

Так, абзацом 3 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу Газорозподільних систем (зі змінами в редакції постанови НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080) споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величини річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

Тобто згідно вказаних вище положень заявку на величину річної замовленої потужності відповідачу потрібно було подати позивачеві у термін до 01.11.2019.

При цьому, положеннями пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу Газорозподільних систем (зі змінами в редакції постанови НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080) встановлено, що у разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної замовленої потужності відповідно до абзацу 3 пункту 2 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право з 10 липня по 23 липня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на поточний календарний рік.

Проте, незважаючи на встановлені вищевказаними нормами Кодексу газорозподільних систем (зі змінами в редакції постанови НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080) терміни на подання уточнюючих заявок, відповідач (Споживач) звернувся до Оператора ГРМ з вимогою про корегування величини річної замовленої потужності в сторону зменшення (до 251 591 000,00 м3) вперше лише 02.01.2020 шляхом подання нової заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, датованої 28.12.2019 та листа № 31/4236 від 28.12.2019 про внесення змін до персоніфікованих даних Споживача в частині величини річної замовленої потужності на 2020 розрахунковий календарний рік. Вдруге із заявкою щодо збільшення величини річної замовленої потужності на 2020 рік, оформленою листом № 31/2728 Споживач звернувся до Оператора ГРМ тільки 17.07.2020.

В силу імперативного припису п. 2 Глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем заявки на коригування подані раніше/пізніше встановленого терміну Оператором не розглядаються та вважаються не поданими Споживачем.

Приймаючи до уваги те, що подання Споживачем (відповідачем) Оператору ГРМ (позивачу) заявки на уточнення (зменшення) величини річної замовленої потужності на 2020 рік було здійснено з порушенням термінів, встановлених вищевказаними нормами Кодексу газорозподільних систем, тому такі заявки, правомірно визнані Оператором ГРМ фактично не поданими та не розглядалися, у зв`язку з чим є правильними висновки суду першої інстанції про те, що величина річної замовленої потужності на 2020 календарний розрахунковий рік для Споживача визначається, виходячи з фактичного обсягу споживання за попередній газовий рік на рівні 327 502 000,00 м3.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, ПрАТ «Кременчукгаз» у встановлений строк жодним чином не повідомляло ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планової місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості скористатися своїм правом коригування замовленої потужності в сторону її зменшення у встановлений Кодексом ГРС строк, колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються, зважаючи на таке.

Нормами глави 6 розділу VI Кодексу ГРС (зі змінами в редакції постанови НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080) передбачено, що Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року інформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу природного газу із зазначенням її складових.

Поряд з цим Постанова № 2080 набрала чинності саме 12 жовтня 2019 року, а тому повідомити Споживача до 12.10.2019 Оператор ГРМ не міг з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції також надавав правову оцінку вказаним доводам відповідача та встановлював ці обставини справи, обґрунтовано зазначивши, що своєчасна зміна об`єму потужності не була проведена не з вини Оператора ГРМ (позивача), який зобов`язаний був інформувати про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік, так як такий обов`язок виник у Оператора ГРМ з Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2019 № 2080, яка вступила в дію тільки з 12.10.2019.

Разом із цим колегія суддів визнає обґрунтованими аргументи позивача, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та вважає правильними висновки суду першої інстанції про достеменну обізнаність та поінформованість відповідача про фактичний обсяг споживання природного газу його об`єктами за попередній газовий рік, адже така інформація зазначалася у двосторонніх Актах прийому-передачі фактично розподілених обсягів природного газу, складених між сторонами у справі за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 (цей період відповідає періоду попереднього газового року) за участю відповідача та за підписами його посадових осіб - генерального та фінансового директорів. Отже, неповідомлення Оператором ГРМ відповідача саме до 12.10.2019 про фактичний обсяг споживання природного газу його об`єктами за попередній газовий рік, жодним чином не позбавляло відповідача права та можливості скористатися правом корегування величини річної замовленої потужності у встановлений нормами Кодексу ГРС термін.

Ураховуючи норми Кодексу газорозподільних систем та умови Типового договору, позивачем (Оператором ГРМ) для відповідача (споживача) річна замовлена потужність на 2020 розрахунковий календарний рік була розрахована виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу останнім за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 та тарифу на послуги з розподілу природного газу, встановленого НКРЕКП для ПрАТ «Кременчукгаз». Фактичний обсяг споживання природного газу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 становить 327 502 000,00 м3, що підтверджується доданими до позовної заяви актами приймання-передачі фактично розподілених обсягів газу за вказаний період.

Позивач визначив, а відповідач не спростував, що величина річної замовленої потужності на 2020 календарний рік склала 327 502 000,00 м3, виходячи з якої Споживачу була визначена розрахункова потужність нарівні 27 291 833,33 м3 (327 502 000,00 м3 : 12). Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3028 (зі змінами), внесеними постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1166 для ПрАТ «Кремечукгаз» встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу на 2020 рік на рівні 0,29 грн за 1 м3 на місяць без урахування ПДВ. Щомісячна вартість послуг з розподілу природного газу для відповідача становить 7 914 631,67 грн без ПДВ (9 497 558,00 грн з ПДВ).

За період січень-листопад 2020 року позивачем нараховано відповідачу до сплати за послуги з розподілу природного газу 104 473 138,00 грн, але вартість вказаних послуг оплачена відповідачем частково на суму 88 212 720,01 грн, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення частини боргу, а саме 2 000 000,00 грн за надані послуги у жовтні 2020 року, обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції у даній справі, яке ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, у суду апеляційної інстанції відсутні.

Підсумовуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що викладені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які в даному випадку не підтверджують ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі із порушеннями, визначеними статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку частини четвертої статті 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» задоволенню не підлягає. Оскаржуване відповідачем рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 залишається без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, з чітким та повним дотриманням вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», м. Кременчук, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі № 917/1992/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на відповідача.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18.06.2021.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко