ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2958/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Фізичної особи-підприємця Стельмаха Костянтина Володимировича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про зобов`язання укласти договір

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Стельмах Костянтин Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить: - зобов`язати Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної Служби України з надзвичайних ситуацій України укласти Основний договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій на умовах запропонованих Позивачем Фізичною особою-підприємцем Стельмах Костянтин Володимирович та умовах Попереднього договору №15/10-20/01 від 15.10.2020 року, в редакції викладеній в позовній заяві.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Звернення з позовом до суду позивач обґрунтовує наступним.

ФОП Стельмах К.В. з урахуванням потреб своєї підприємницької діяльності було надіслано пропозицію укласти попередній договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій на майбутній період на 2021 рік до найбільш територіально наближеного загону, а саме Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону ДСНС України, а саме листом за вих. №8/10-1/20 від 08.10.2020 року.

14 жовтня 2020 року від ДВГРЗ ДСНС України надійшов лист за вих. №01/3-1703/1 з погодженням можливості укласти попередній договір та основний договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, для чого ФОП Стельмаху К.В. було направлено проекти попереднього та основного договорів, з кошторисом на 2020 рік.

15 жовтня 2020 року між ФОП Стельмахом К.В. та Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном ДСНС України (далі за текстом ДВГРЗ ДСНС України) укладено Попередній договір №15/10-20/01, згідно умов якого Сторони зобов`язуються в майбутньому, але у всякому разі не пізніше ніж "28" лютого 2021 року, укласти договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій (надалі - Основний договір), згідно з яким Виконавець організовує та здійснює постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів Замовника з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об`єктах Замовника надзвичайної ситуації.

Згідно п. 4.1. Попереднього договору, сторони зобов`язуються діяти згідно з умовами цього Попереднього та Основного договорів. Істотні умови Основного договору, що не обумовлені у цьому Попередньому договорі, погоджуються сторонами шляхом надання письмових пропозицій.

На момент укладення Попереднього договору, ФОП Стельмах К.В. не були відомі умови щодо вартості послуг на 2021 рік, оскільки як повідомив Відповідач, такі умови переглядаються кожного року, а тому вартість послуг по суті як істотна умова обумовлена не була.

Про вартість послуг, що є невід`ємною умовою Основного договору, ФОП Стельмах К.В. був повідомлений листом за вих. №.01/3-6/1 від 04.01.2021 року. Вказаний лист, ФОП Стельмах К.В. трактує як отримання пропозиції укласти Основний договір на умовах викладених у ньому та Попередньому договорі.

Листом за вих. № 29/01-21/01 від 29.01.2021 року ФОП Стельмах К.В. направив пропозицію щодо зменшення ціни послуг на 20% (як істотної умови Основного договору), оскільки ціна визначена у кошторисі на 2021 рік є завищеною та економічно необґрунтованою.

У зв`язку з тим, що в Попередньому договорі, не було обумовлено вартість послуг, що надаються Виконавцем, ФОП Стельмах К.В. пропонується погодити таку вартість в розмірі меншому, ніж затверджено кошторисом на 2021 рік. Крім того, проаналізувавши стан ринку за аналогічними послугами, виявилось, що ФОП Стельмах К.В. не може скористатись подібними послугами у іншого Виконавця, тобто альтернативних джерел отримання відповідних послуг, внаслідок наявних адміністративних обмежень, що значно впливає на економічний розрахунок підприємницької діяльності ФОП Стельмах К.В.

Проте, листом за вих. №01/3-424 від 18.02.2021 року Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної Служби України з надзвичайних ситуацій України (далі за текстом - ДВГРЗ ДСНС України або Відповідач), повідомив, що у зв`язку з не досягненням згоди щодо усіх істотних умов договору, констатує відмову в укладенні Основного договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій з ФОП Стельмах К.В., посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 11 січня 2017 р. № 5

ФОП Стельмах К.В. вважає таку відмову не обґрунтованою, та вказує на те, що Відповідачем в даному випадку порушено п. 5.3. Попереднього договору, згідно з яким, у випадку необґрунтованої відмови укласти Основний договір, сторона, що необґрунтовано відмовляється, несе відповідальність згідно законодавства.

Відповідач у своєму відзиві не заперечує, що ним було укладено попередній договір із позивачем про зобов`язання укласти договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій.

Проте, у задоволенні позову просить відмовити, вважаючи свою відмову в укладенні договору правомірною.

Останній посилається на п.п. 4-6,9 Порядку атестації аварійно-рятувальних служб і рятувальників №828, зокрема, на те, що обслуговування здійснюється на підставі відповідного договору, що укладається між суб`єктом господарювання та аварійно-рятувальною службою, за письмовим зверненням уповноваженої особи суб`єкта господарювання до відповідної аварійно-рятувальної служби з одночасним поданням відомостей, визначених за результатами ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, декларації безпеки та плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, які підлягають обслуговуванню.

Вартість обслуговування визначається згідно з розрахунком, що є невід`ємною частиною договору на обслуговування.

Формування вартості обслуговування об`єкта суб`єкта господарювання державними аварійно-рятувальними службами здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами відповідного підрозділу (оперативної одиниці) аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з його обслуговуванням, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства.

Відповідач вважає, що при укладенні попереднього договору, між сторонами було обумовлено усі істотні умови договору, зокрема і ціну.

Крім цього, Позивач за цим договором також зобов`язувався надати підтвердження про статус суб`єкта, у власності, володінні або користуванні якого перебувають окремі об`єкти, на території яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій державного, регіонального та місцевого рівня, проте, таких підтверджень на момент настання часу укладення основного договору, останній не надав.

Щодо твердження Позивача про монопольне становище Відповідача на ринку з надання послуг постійного та обов`язкового обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, зазначив, що такі дії підлягають оскарженню у спеціальному порядку визначеному законом, крім того, у Позивача є вибір обрання надавачів послуг та зокрема, останній має можливість організувати власну аварійно-рятувальну службу атестовану відповідно закону.

Ухвалою від 24.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.04.2021.

20.04.2021 від відповідача надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання.

Ухвалою від 20.04.2021 розгляд справи відкладено на 11.05.2021, в судове засідання представники сторін не з`явились.

22.04.2021 відповідачем подано клопотання про доручення до матеріалів справи Висновку експертів Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз №756/757-21 за результатами проведення експертного економічного дослідження, та про проведення розгляду справи без участі його представника, які господарський суд вважав можливим задовольнити.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим підготовче провадження 11.05.2021 закрито, справу призначено до розгляду по суті на 02.06.2021, про що постановлено ухвалу суду.

19.05.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

На день розгляду справи 02.06.2021 від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є можливість укладення договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій на умовах зменшення вартості послуг за пропозицією замовника.

Як вбачається з матеріалів справи 15 жовтня 2020 року між ФОП Стельмахом К.В. та Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном ДСНС України (далі ДВГРЗ ДСНС України) укладено Попередній договір №15/10-20/01, згідно умов якого Сторони зобов`язуються в майбутньому, але у всякому разі не пізніше ніж "28" лютого 2021 року, укласти договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій (надалі - Основний договір), згідно з яким Виконавець організовує та здійснює постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів Замовника з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об`єктах Замовника надзвичайної ситуації.

Встановлено, що Відповідачем не було надано кошторис на 2021 рік до укладеного з Позивачем Попереднього договору, у зв`язку з тим, що вказаний кошторис затверджується у тому році, в якому укладається договір. Однак, було надано кошторис, який діяв на 2020 рік.

Відповідач, належним чином повідомив Позивача про вартість послуг за договором станом на 2021 рік, листом за вих. №.01/3-6/1 від 04.01.2021 року. Однак, не погодившись з ціною договору, Позивач надав пропозицію зменшити ціну на 20%, яку Відповідач не прийняв, оскільки вартість послуг визначена ним на 2021 рік є сталою та економічно обґрунтованою, а також такою, що відповідає Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2017 р. № 5, Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 15.12.2003 №495/369 та іншим відомчим нормативно-правовим актам.

На адвокатський запит представника Відповідача Кохлякова В.С. від 18 лютого 2021 року, було виконано комісійне експертне економічне дослідження, оформлене висновком експертів Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз №756/757-21. На дослідження експертам було поставлено питання: чи підтверджується документально та нормативно завищення з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року ДВГРЗ ДСНС України вартості послуг з постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (зокрема економічних) згідно наданої кошторисної калькуляції вартості утримання оперативної одиниці ДВГРЗ ДСНС України на 2021 рік у Проекті Договору №_/01 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, наданому замовнику Фізичній особі-підприємцю Стельмах К.В. від виконавця ДВГРЗ ДСНС України у листі №01/3-6/1 від 04.01.2021 року?

В своєму висновку, комісія експертів Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз, зробила висновок, що завищення вартості послуг ДВГРЗ ДСНС України з постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (зокрема економічних) згідно наданої кошторисної калькуляції вартості утримання оперативної одиниці ДВГРЗ ДСНС України на 2021 рік у Проекті Договору №_/01 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, наданому замовнику Фізичній особі - підприємцю Стельмах К.В. від виконавця ДВГРЗ ДСНС України у листі №01/3-6/1 від 04.01.2021, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 документально та нормативно не підтверджується.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ст. 627 та ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно п. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі визначається за домовленістю сторін, та виходячи з положень п. 1 ст. 190 ЦК України державою ціни на аварійно-рятувальне обслуговування не врегульовано.

Відповідно п. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому раз погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно п. 1 та 2 ст. 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Згідно ч. 2 статті 133 Кодексу цивільного захисту України аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди.

Відповідно абз. 2 статті 29 Гірничого закону України усі гірничі підприємства незалежно від форми власності в період їх будівництва, реконструкції, експлуатації, ліквідації або консервації обслуговуються державними воєнізованими аварійно-рятувальними службами (формуваннями), які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, коштів гірничих підприємств, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до п. 5 статті 180 Господарського кодексу України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Стаття 182 ГК України визначає особливості укладення попередніх договорів, за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів.

У разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

Зобов`язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні.

Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків.

Відповідно до статті 134 Кодексу цивільного захисту України, «Надання платних послуг аварійно-рятувальними службами»:

1. Державні, регіональні та комунальні аварійно-рятувальні служби можуть надавати платні послуги, що не суперечать та не перешкоджають їх основній діяльності.

Перелік платних послуг визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення аварійно-рятувальними службами постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, щодо яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, визначено Порядком здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2017 р. № 5.

Так, відповідно п.3 вказаного Порядку, постійному та обов`язковому обслуговуванню на договірній основі підлягають суб`єкти господарювання, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 763 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 87, ст. 2846).

Пунктами 4-6,9, врегульовано, що право на здійснення обслуговування мають аварійно-рятувальні служби, що утворені на професійній основі та атестовані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 листопада 2013 р. № 828 Про затвердження Порядку атестації аварійно-рятувальних служб і рятувальників (Офіційний вісник України, 2013 р., № 90, ст. 3315).

У разі відсутності на об`єкті суб`єкта господарювання власної об`єктової аварійно-рятувальної служби, атестованої в установленому порядку для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, виникнення яких можливе на зазначеному об`єкті, обслуговування такого об`єкта здійснюється іншими аварійно-рятувальними службами, а на об`єкті, що має стратегічне значення для економіки та/або безпеки держави, - державними аварійно-рятувальними службами, атестованими відповідно до законодавства.

Обслуговування суб`єктів господарювання, у власності, володінні або користуванні яких перебувають об`єкти, діяльність яких пов`язана з веденням гірничих робіт або експлуатацією гірничих виробок, здійснюється державними воєнізованими аварійно-рятувальними службами.

Обслуговування здійснюється на підставі відповідного договору, що укладається між суб`єктом господарювання та аварійно-рятувальною службою, за письмовим зверненням уповноваженої особи суб`єкта господарювання до відповідної аварійно-рятувальної служби з одночасним поданням відомостей, визначених за результатами ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, декларації безпеки та плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, які підлягають обслуговуванню.

Вартість обслуговування визначається згідно з розрахунком, що є невід`ємною частиною договору на обслуговування.

Формування вартості обслуговування об`єкта суб`єкта господарювання державними аварійно-рятувальними службами здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами відповідного підрозділу (оперативної одиниці) аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з його обслуговуванням, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства.

Вартість обслуговування для аварійно-рятувальних служб визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з організацією здійснення обслуговування.

Оплата за обслуговування здійснюється за фактично виконані роботи на підставі відповідного акта.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 15.12.2003 № 495/369, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за № 1222/8543 затверджено Порядок визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами (далі - Порядок).

Порядок визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами поширюється на центральні і місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що мають у своєму підпорядкуванні об`єкти та окремі території, передбачені Переліком об`єктів га окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами. що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1214, а також на суб`єкти господарської діяльності, незалежно від форм власності, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характерів, та на державні аварійно-рятувальні служби (формування).

Відповідно до п. 1.2. Порядку при безпосередньому укладанні договорів на аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій (далі - об`єкти), що підлягають постійному та обов`язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами (формуваннями), сторони керуються зазначеним Порядком у частині планування та обліку витрат, які підлягають компенсації.

Згідно п. 2.1 Порядку вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування складається з розрахунку витрат на утримання аварійно-рятувальної служби (формування) та вартості виконання аварійно-рятувальних робіт. Підставою для розрахунку вартості утримання аварійно-рятувальної служби (формування) є планові витрати на утримання однієї оперативної одиниці рятувальників, що визначені засновником на підставі галузевих нормативних витрат, розрахунків аварійно-рятувальної служби та кількості і професійного складу оперативних одиниць рятувальників, що необхідні для обслуговування того чи іншого об`єкта чи окремої території.

Пунктом 2.2. Порядку встановлено калькуляцію статей витрат на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування. Витрати, пов`язані з функціонуванням оперативних одиниць та управління ними в режимі постійної готовності, групуються за наступними статтями:

1. Прямі витрати на утримання оперативних одиниць

Ця стаття включає в себе наступні види витрат:

1) оплата праці працівників оперативних одиниць рятувальників - визначається пунктом 13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 (далі - Положення). Структура та перелік витрат на оплату праці формується відповідно до Закону України "Про оплату праці" та Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11.12.1995 № 323 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1995 за № 465/1001.

Витрати на оплату праці рятувальників визначаються, виходячи з чисельності і тарифно-кваліфікаційного складу оперативних одиниць рятувальників, безпосередньо пов`язаних з постійним та обов`язковим обслуговуванням об`єктів та окремих територій і встановлених годинних тарифних ставок і окладів.

Витрати на додаткову заробітну плату рятувальникам визначаються розмірами виплачуваних доплат, надбавок, гарантійних і компенсаційних виплат, премій, пов`язаних з виконанням постійною та обов`язкового обслуговування державною аварійно-рятувальною службою (формуванням) об`єктів, оплати відпусток.

Інші заохочувані та компенсаційні виплати рятувальникам передбачені чинним законодавством, що виплачуються з фонду оплати праці визначаються розмірами виплачуваних винагород, заохочень, компенсаційних та інших грошових виплат згідно з галузевими нормативними документами, колективним договором та галузевою угодою. Розмір цих виплат визначається середніми їх розмірами за результатами попереднього звітного року;

2) витрати на соціальні заходи, зазначені в пункті 24 Положення:

відрахування на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття: відрахування на обов`язкове державне пенсійне страхування: відрахування на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; відрахування на обов`язкове особисте страхування рятувальників аварійно-рятувальних служб; інші обов`язкові відрахування та страхові внески, передбачені законодавством.

2. Прямі матеріальні витрати на утримання оперативних одиниць рятувальників

Стаття включає в себе всі інші витрати, що визначаються відповідно до пункту Положення і можуть бути безпосередньо віднесені до утримання і забезпечення готовності визначеної кількості оперативних одиниць рятувальників, а саме: матеріали: паливо та енергія; транспортні витрати; медичне забезпечення діяльності та медико-психологічна реабілітація; окремі види матеріалів аварійного призначення.

3. Загальновиробничі витрати на утримання оперативних одиниць рятувальників - визначаються відповідно до пункту 15 Положення:

1) витрати на утримання і забезпечення готовності керівного (командною) основного особового складу, що забезпечують готовність і організацію постійного та обов`язкового обслуговування аварійно-рятувальними службами (формуваннями) об`єктів та окремих територій у зоні своєї діяльності, що визначаються відповідно до чисельності, затвердженої штатним розписом, ставок і окладів з урахуванням доплат, премій (оплата праці, відрахування на соціальні заходи, оплата службових відряджень, інші витрати на утримання керівного (командного) основного особового складу);

2) витрати на утримання і забезпечення діяльності інженерно-технічного персоналу, що належить до керівного (командного) основного особовою складу, які визначаються відповідно до чисельності, затвердженої штатним розписом, ставок і окладів з урахуванням доплат, премій (оплата праці, виплата компенсацій, передбачених законодавством, інші грошові виплати згідно з галузевими угодами, колективними договорами тощо, відрахування на соціальні заходи, оплата службових відряджень, інші витрати на у тримання керівного (командного) основного особового складу);

3) амортизація (знос) основних аварійно-рятувальних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів загальновиробничого призначення (розрахунок здійснюється згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за № 288/4509. та Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.10.1999 № 242 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02. 1.1999 за № 750/4043);

4) витрати на утримання, експлуатацію, ремонт, страхування, операційну оренду основних аварійно-рятувальних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів загальновиробничого призначення, пускові витрати:

5) витрати на охорону праці та техніку безпеки;

6) витрати на технічне переоснащення;

7) витрати на податки і збори (обов`язкові платежі);

8) інші витрати з обслуговування основної діяльності.

Загальновиробничі витрати, при розрахунку вартості постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування аварійно-рятувальними службами (формуваннями) об`єктів та окремих територій, пропорційно розподіляються відносно загальної кількості оперативних одиниць рятувальників, що належать до підрозділу загону, визначеного за своєю специфікою для обслуговування згідно з договором.

4. Адміністративні (загальногосподарські) витрати на утримання оперативних одиниць рятувальників - визначаються за номенклатурою витрат пункту 18 Положення. До них належать витрати, пов`язані з обслуговуванням і управлінням аварійно-рятувальною службою (формуванням), а саме:

1) витрати на утримання апарату управління аварійно-рятувальної служби та іншого загальногосподарського персоналу, шо визначаються відповідно до чисельності, затвердженої штатним розписом, ставок і окладів з урахуванням доплат, премій (оплата праці, відрахування на соціальні заходи);

2) витрати на службові відрядження;

3) організаційні, представницькі та інші витрати;

4) витрати на утримання, експлуатацію, ремонт, страхування, охорону, операційну оренду основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів загальногосподарського призначення;

5) витрати на юридичні, експертні, аудиторські послуги;

6) витрати на зв`язок (телефонний, мобільний, поштовий, інтернет);

7) канцелярські витрати;

8) амортизація (знос) основних, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів загальногосподарського призначення;

9) інші витрати загальногосподарського призначення (витрати на розрахунково-касове обслуговування. підготовка та перепідготовка кадрів, підписання періодичних видань);

10) витрати на податки і збори (обов`язкові платежі).

Адміністративні витрати при розрахунку вартості постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування державними аварійно-рятувальними службами (формуваннями) об`єктів пропорційно розподіляються відносно загальної кількості оперативних одиниць рятувальників загону.

5. Інші витрати

Витрати, визначені відповідно до пункту 20 Положення. До них належать витрати державної аварійно-рятувальної служби (формування), що враховуються при визначенні вартості постійного та обов`язкового обслуговування об`єктів, до складу яких належать витрати на перспективний і соціальний розвиток державної аварійно-рятувальної служби (формування) тощо.

Визначення витрат на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування здійснюється шляхом техніко-економічних розрахунків проведених з використанням технічних норм та нормативів, що зафіксовані технічною документацією, статистичних даних з врахуванням економічних умов діяльності: форм і систем оплати праці, цін на матеріали і ресурси, що передбачені в році, що планується, нормативів платежів, визначених законодавством, та з урахуванням виконання планових показників попереднього періоду.

Вартість утримання оперативної одиниці рятувальників може змінюватися в залежності від специфіки та особливостей організації діяльності підприємства, що обслуговується, кількісного та професійного складу оперативної одиниці рятувальника та в залежності від переліку та складу статей витрат на її утримання.

Оплата постійного і обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування з відшкодуванням фактичних трудових та матеріальних затрат державної аварійно-рятувальної служби (формування).

Кошти, отримані державною аварійно-рятувальною службою з бюджетів різних рівнів, від підприємств, установ та організацій згідно з договорами на постійне і обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування, використовуються на у тримання служби згідно з кошторисами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 2.4. Порядку встановлено порядок та підстави для грошових розрахунків за договорами на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування. Постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів державними аварійно-рятувальними службами та їх формуваннями виконується на підставі договорів на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування такими службами (формуваннями) об`єктів, у яких обумовлюється порядок та умови грошових розрахунків за постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування.

Сума договору на постійне аварійно-рятувальне обслуговування ділиться пропорційно на строк дії договору помісячно (або інший період, обумовлений договором) та сплачується на умовах, передбачених договором.

Сторонами договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій складається акт виконання умов договору за формою згідно з додатком 2 до Порядку.

Вищевказане нормативно-правове обґрунтування також покладено в експертне дослідження Відповідача, на підтвердження своїх доводів про правомірність відмови від укладення договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування.

Також при розгляді даної справи, судом встановлено, що Відповідач ДГВРЗ ДСНС України, відповідно до п. 1.1 Статуту є державною спеціалізованою аварійно-рятувальною службою, створеною на професійній основі у сфері запобігання та реагування на надзвичайні ситуації (далі НС) техногенного та природного характеру державного, регіонального, місцевого та об`єктового рівнів за переліком Класифікатора надзвичайних ситуацій, зазначених у свідоцтві про атестацію Загону.

Проаналізувавши Попередній договір від 15.10.2020 року укладений між сторонами, у відповідності до норм статті 182 ГК, суд встановив, що незважаючи на встановлені у ньому умови та погоджені пункти, вказаний договір за своїм змістом фіксує наміри сторін, що в розумінні положень частини 6 статті 182 ГК не є попереднім договором.

Таким чином, правовідносини, що надані на розгляд суду, стосуються неправомірної відмови Відповідача від укладення договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій ФОП Стельмах К.В. на умовах, що запропоновані Позивачем.

Також судом встановлено, що 04 січня 2021 року Відповідач надіслав Позивачу проект договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій з кошторисом вартості послуг на 2021 рік.

Проте, Позивачем 29 січня 2021 року надіслано пропозицію укласти договір на умовах зменшення вартості послуг на 20%, оскільки ціна послуг визначена кошторисом на 2021 рік є завищеною та необґрунтованою.

У запропонованій Позивачем редакції, ним самостійно змінено пункт 4.1. договору, яким встановлено вартість функціонування структурних підрозділів Виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації у розмірі на 20% меншому ніж встановлено Відповідачем.

Позивач не обґрунтував зменшення такої ціни ані за економічними показниками, ані відповідно до вимог Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 15.12.2003 № 495/369.

У відповідності до п. 1.2. вказаного Порядку, при безпосередньому укладанні договорів на аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій (далі-об`єкти), що підлягають постійному та обов`язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами (формуваннями), сторони керуються зазначеним Порядком у частині планування та обліку витрат, які підлягають компенсації. Тобто, Позивач як сторона договору повинен також керуватись вказаними нормами під час планування та обліку витрат.

З огляду на викладене, суд вважає, що надаючи пропозицію Відповідачу, Позивач не надав належного обґрунтування підстав зменшення вартості послуг встановлених Відповідачем у відповідності до вимог відомчих нормативно-правових актів.

Натомість, Відповідачем доведено належними письмовими доказами, відповідність та економічну обґрунтованість кошторису вартості послуг з постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування об`єктів та окремих територій на 2021 рік.

Твердження Позивача про завищення вартості послуг не знайшли свого підтвердження, навпаки на підставі наявних у справі доказів, а також у відповідності до діючих нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, щодо суб`єктивності доводів Позивача.

Так, відповідно до висновку експертів №756/757-21, проаналізовано вартість послуг з постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування згідно кошторису 2021 року, на дослідження в тому числі, надавався проект договору №_/01 надісланий ФОП Стельмаху К.В. для підписання.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що Позивач ФОП Стельмах К.В. на момент виникнення спірних правовідносин не набував об`єктів, які вносяться до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки та підлягають обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі, а отже, останній не підлягав обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню.

Виходячи з встановлених судом фактів, вбачається, що Відповідачем ДГВРЗ ДСНС України, повністю доведено правомірність відмови в укладенні договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами, а Позивачем не доведено завищення вартості послуг та економічної необґрунтованості, за вказаним договором.

Судом встановлено, що Відповідач у своїй діяльності правомірно керується відомчими нормативно правовими актами під час встановлення вартості послуг за договорами укладеними з замовниками послуг, а кошторисна калькуляція вартості послуг, зокрема на 2021 рік повністю відповідає нормативним та економічним показникам, та є повністю обґрунтованою.

Суд також вбачає можливим надати оцінку доводам Позивача щодо монопольного становища ДГВРЗ ДСНС України, у зв`язку з чим зазначає, що матеріалами справи не містять підтвердження таким доводам.

Крім того, слід зазначити про те, що згідно вимог діючого законодавства порядок та підстави визнання юридичної особи, такою, що займає монопольне становище на ринку визначено спеціальними нормами законів «Про захист економічної конкуренції» та інших, та зокрема, встановлюється спеціальним органом - Антимонопольним комітетом України.

За таких обставин, суд відхиляє вказані вище посилання Позивача.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог щодо укладення спірного договору у запропонованій ним редакції.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 627, 628, 632 Цивільного кодексу України, 180, 182 190 Господарського кодексу України, 133, 134 Кодексу цивільного захисту України, статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Стельмаха Костянтина Володимировича до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов`язання укласти договір - відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко