ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Справа№ 910/1699/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 08.06.2021,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 (повний текст складено 19.04.2021)

у справі №910/1699/21 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр»

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання укладеною додаткової угоди,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» (далі, позивач) звернулося до Київської міської ради (далі, відповідач) із позовом про визнання укладеною додаткової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, третя особа).

14.04.2021 від відповідача до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/1699/21, яке було обґрунтоване наявністю рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/8798/18, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №910/1699/21 задоволено клопотання Київської міської ради, закрито провадження у справі №910/1699/21.

Ухвала суду мотивована тим, що по суті позов у даній справі (№910/1699/21) містить ті ж самі підстави, що і зазначались позивачем при поданні позову у справі №910/8798/18, а доповнення підстав позову новими обставинами (відмова державного реєстратора здійснювати державну реєстрацію права оренди спірною земельною ділянкою) не змінюють самих підстав позову, так як первісні обставини залишаються. За таких обставин, зважаючи на наявність рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/8798/18, яке набрало законної сили, та яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, які заявлені в даній справі, суд дійшов висновку закрити провадження у справі №910/1699/21 на підставі пункту 3 частини 1 статтті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 28.04.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №910/1699/21 та направити справу №910/1699/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач зазначає, що справа повинна була бути розглянута судом по суті, оскільки в рішенні від 05.12.2019 у справі №910/8798/18 відмова в задоволенні позовних вимог була мотивована саме тим, що відповідач на той час не висловлював заперечень щодо підписання додаткової угоди та продовження користування земельною ділянкою позивачем, у зв`язку з чим і було відсутнє порушення прав позивача. Тобто, єдина фактична обставина, яка обумовила прийняття рішення саме про відмову в позові (а не про задоволення позову) - це відсутність порушення прав позивача на час подання позову у справі №910/8798/18.

Разом із тим, в оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що «не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального та процесуального права». Проте, в даному випадку йдеться не просто про доповнення первісних обставин (без їх зміни) певними новими обставинами, а саме про зміну ключової первісної обставини, яка є вирішальною для справи - існування порушення права позивача. Відповідач, не зважаючи на звернення позивача та обов`язковість укладення додаткової угоди протягом місячного строку з дня звернення, до сих пір не здійснив жодних дій, спрямованих на укладення додаткової угоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №910/1699/21, встановлено сторонам строк для подання відзиву, заяв, клопотань, призначено апеляційну скаргу до розгляду на 08.06.2021.

Представники відповідача та третьої особи відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

У судове засідання 08.06.2021 з`явилися представники сторін та третьої особи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржену ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити оскаржену ухвалу суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 про закриття провадження у справі та задоволення апеляційної скарги позивача з огляду на наступне.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Звертаючись до суду із позовом, позивач у позовній заяві викладає зміст (предмет) і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача (відповідачів), стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки. Поряд із цим, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача (відповідачів). Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача (відповідачів) на захист проти позову.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» вказує на те, що 31.03.2003 між ним та Київською міською радою було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку строком на 15 років.

Позивач зазначає, що він протягом дії договору належним чином виконував свої зобов`язання за договором та більше ніж за 1 місяць до спливу строку договору звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди в порядку, передбаченому статтею 33 Закону України «Про оренду землі», додавши проект додаткової угоди.

Однак, відповідач до закінчення строку договору оренди не повідомив позивача про прийняте рішення відносно питання щодо продовження строку оренди, в тому числі не надіслав заперечень, а додаткову угоду не підписав.

При цьому, як вказує позивач, він продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату.

У зв`язку з тим, що відповідач не підписав додаткову угоду, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди (справа №910/8798/18) на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» на той самий строк та на тих самих умовах.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/8798/18, яке набрало законної сили 09.01.2020, позивачу було відмовлено у задоволенні його позовних вимог, однак, з підстав відсутності порушених прав позивача, так як договір оренди автоматично вже було поновлено на підставі мовчазної згоди.

Позивач наголошує, що після того, як суд у справі №910/8798/18 встановив факт поновлення договору оренди земельної ділянки, позивач звернувся до державного реєстратора з метою зареєструвати факт поновлення договору, однак державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прав у зв`язку з відсутністю укладеної додаткової угоди.

Після цього позивач звернувся до Київської міської ради з листом, в якому запропонував укласти відповідну додаткову угоду. Однак, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив позивача про те, що ним підготовлено проект рішення про відмову у поновленні договору оренди.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду із позовом у справі №910/1699/21, у якому просить суд визнати укладеною з моменту набрання рішенням суду законної сили додаткову угоду про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки в редакції, наведеній позивачем у прохальній частині позовної заяви.

Закриваючи на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі №910/1699/21, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що по суті, позов у даній справі (№910/1699/21) містить ті ж самі підстави, що і зазначались позивачем при поданні позову у справі №910/8798/18, а доповнення підстав позову новими обставинами (відмова державного реєстратора здійснювати державну реєстрацію права оренди спірною земельною ділянкою) не змінюють самих підстав позову, так як первісні обставини залишаються.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає, що підстави позову у справі №910/8798/18 та у справі №910/1699/21 відрізняються, а відтак відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

Так, судом встановлено, що у липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами до Київської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною (справа №910/8798/18).

Позовні вимоги у справі №910/8798/18 були обґрунтовані тим, що позивач, дотримуючись порядку, визначеного статтею 33 Закону України «Про оренду землі», вчинив передбачені дії та подав орендодавцеві необхідні документи для поновлення Договору оренди. Проте, орендодавець не повідомив орендаря про наявність заперечень та про прийняте рішення з цього питання. Враховуючи викладене, а також те, що орендар і після закінчення строку дії Договору оренди надалі належно виконував свої обов`язки за Договором оренди та продовжував користуватись орендованою земельною ділянкою, позивач на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» просив визнати укладеною додаткову угоду про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 31.03.2003.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2018, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі №910/8798/18, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі №910/8798/18 скасовано, справу №910/8798/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/8798/18 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» відмовлено.

Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Суд у вказаному рішенні встановив, що позивач продовжує виконувати договірні зобов`язання щодо сплати орендної плати та належного користування земельною ділянкою, а відповідач, в свою чергу, рішень про припинення спірного договору не приймав, заперечень щодо продовження користування позивачем земельною ділянкою та сплатою ним орендної плати не висував.

Викладене, за висновками суду у справі №910/8798/18, свідчить, що договір оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 18.04.2003, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В. 3., реєстровий №378) станом на дату прийняття судового рішення продовжує діяти на той же строк та на тих же умовах за взаємною мовчазною згодою сторін, а тому відсутні підстави для укладення в судовому порядку додаткової угоди про його поновлення.

Поруч із цим, враховуючи, що позивач продовжує користуватись об`єктом оренди без жодних заперечень з боку відповідача, суд у справі №910/8798/18 дійшов висновку про відсутність у нього порушеного суб`єктивного права, що також є підставою для відмови у позові.

Тобто, висновки суду у справі №910/8798/18 у першу чергу ґрунтуються на відсутності порушеного суб`єктивного права позивача станом на дату його прийняття, оскільки договір є автоматично пролонгованим.

Натомість, у справі №910/1699/21 позовні вимоги ґрунтуються на наявності рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/8798/18, яким встановлено факт пролонгації договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 18.04.2003, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.3., реєстровий №378) на той самий строк та на тих самих умовах, а також обставинах, що виникли після його прийняття - відмові державного реєстратора зареєструвати за позивачем право оренди на підставі вказаного судового рішення у зв`язку з відсутністю укладеної на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткової угоди про поновлення Договору оренди (рішення державного реєстратора від 28.02.2020 №51387820), відмові Департаменту, попри існування чинного судового рішення у справі №910/8798/18, в укладенні додаткової угоди про поновлення Договору оренди без прийняття Київською міською радою рішення у відповідності до пункту 9.12. Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженому рішенням КМР від 20.04.2017 №241/2463, повідомлення позивача Департаментом про те, що ним у відповідності до вказаного Порядку підготовлено проект рішення КМР про відмову позивачу в поновленні договору, який 19.05.2020 разом із матеріалами кадастрової справи передано до Київської міської ради для подальшого розгляду згідно з Регламентом.

Отже, попри збереження первісних обставин, підстави позову в даній справі є іншими, а висновки суду першої інстанції про те, що позивач, подаючи позов у справі №910/1699/21, лише доповнив підставу позову у справі №910/8798/18 новими обставинами, помилковими. Наразі позов ТОВ «Торговий центр» обґрунтовано наявністю його порушеного права зі сторони відповідача, яке виникло вже після прийняття рішення у первісній справі №910/8798/18, що полягало у відмові в укладенні додаткової угоди згідно частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у даній справі прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає скасуванню із направленням справи №910/1699/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом даної апеляційної скарги позивача, має бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Центр» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №910/1699/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №910/1699/21 скасувати.

Справу №910/1699/21 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.06.2021.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко