ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2127/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Левшиній І.М.

за участю представників сторін:

від прокурора: Коломійчук І.О. за посвідченням;

від позивача: не з`явився;

від ТОВ С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН: Баранчук Л.М. за довіреністю;

від третьої особи ПП НІК РІЗОТ: не з`явився;

від третьої особи ТОВ Строймонтаж ЛТД: Баранчук Л.М. за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства «НІК РІЗОТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» про витребування з незаконного володіння відповідача на користь позивача земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0157) площею 1,20га, розташованої за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка,

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.01.2019р. у задоволенні позову Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного підприємства «НІК РІЗОТ» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння відмовлено у повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2019р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.09.2019р. рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2019р. та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. скасовані, справу №916/2127/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2019р., справу №916/2127/18 передано на розгляд судді Степанової Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2019р. справу №916/2127/18 прийнято до провадження суддею Степановою Л.В., ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2019р. о 11:40.

У підготовчому засіданні від 12.11.2019р. представник відповідача надав до суду заяву про застосування строку позовної давності та пояснення по справі.

У підготовчому засіданні від 12.11.2019р. відповідач надав пояснення по справі.

В підготовчому засіданні від 12.11.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 05.12.2019р. о 10:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання.

02.12.2019р. за вх.суду№24799/19 прокурор надав пояснення по справі.

У підготовчому засіданні від 05.12.2019р. представник позивача надав до суду заперечення на заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

В підготовчому засіданні від 05.12.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 19.12.2019р. о 10:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання.

19.12.2019р. за вх.суду№2-6225/19 прокурор звернувся до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача.

В підготовчому засіданні від 19.12.2019р. відповідач надав пояснення по справі.

В підготовчому засіданні від 19.12.2019р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження.

В підготовчому засіданні від 19.12.2019р. було оголошено перерву на 24.12.2019р. о 12:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2019р. клопотання Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області про продовження підготовчого провадження по справі №916/2127/18 на 30 днів задоволено та продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/2127/18 на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2019р. зупинено провадження у справі №916/2127/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020р. ухвалу Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2019р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. розглянуто справу №912/2385/18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2020р. поновлено провадження у справі №916/2127/18, призначено підготовче засідання на 26.11.2020р. о 11:20 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 26.11.2020р., судове засідання 26.11.2020р. о 11:20 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 07.12.2020р. призначено підготовче засідання на 17.12.2020р. о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 17.12.2020р. було оголошено перерву на 23.12.2020р. о 12:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Однак у зв`язку із повідомленням про замінування будівлі суду та евакуацію відвідувачів та працівників суду, засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2020р. призначено підготовче засідання на 12.01.2021р. о 12:20 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 12.01.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду про заміну первісного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН».

В підготовчому засіданні від 12.01.2021р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 04.02.2021р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. клопотання прокурора відділу прокуратури області за вх.суду№2-6225/20 від 19.12.2020р. та клопотання Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області за вх.суду№2-6408/20 від 28.12.2020р. про заміну неналежного відповідача по справі №916/2127/18 задоволено, здійснено заміну первісного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН».

В підготовчому засіданні від 04.02.2021р. було оголошено перерву на 11.02.2021р. о 12:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

04.02.2021р. за вх.суду№3225/21 Товариство з обмеженою відповідальністю Строймонтаж ЛТД звернулося до суду з заявою про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД».

10.02.2021р. за вх.суду№3810/21 прокурор звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог в якій просить витребувати земельну ділянку площею 1,20га, розташовану за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, кадастровий номер :04:001:0157 з незаконного володіння Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» на користь держави в особі Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області.

11.02.2021р. за вх.суду№ 3880/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» звернулося до суду з клопотанням про розгляд спочатку справи №916/2127/18

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» про розгляд спочатку справи №916/2127/18 задоволено, розгляд справи №916/2127/18 розпочато спочатку.

В підготовчому засіданні від 11.03.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» надало відзив на позовну заяву.

В підготовчому засіданні від 11.03.2021р. було оголошено перерву на 25.03.2021р. о 11:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 25.03.2021р. було оголошено перерву на 13.04.2021р. о 11:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» про продовження підготовчого провадження по справі №916/2127/18 на 30 днів задоволено та продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/2127/18 на 30 днів.

25.03.2021р. за вх.суду№8260/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» звернулося до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

13.04.2021р. за вх.суду№10209/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» надало заперечення на відповідь на відзив.

В підготовчому засіданні від 13.04.2021р. оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.04.2021р. закрито провадження у справі №916/2127/18, призначено справу до розгляду по суті на 29.04.2021р. о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В судовому засіданні від 29.04.2021р. було оголошено перерву на 18.05.2021р. о 12:10, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.04.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 18.05.2021р. було оголошено перерву на 08.06.2021р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 08.06.2021р. було оголошено перерву на 10.06.2021р. о 13:45, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.06.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 10.06.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2127/18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує прокурор, прокуратурою області установлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007р. по справі №2-7523/07 за позовом приватного підприємства «НІК РІЗОТ» до Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області про стягнення шкоди, визнання права власності на майно, зобов`язання вчинити певні дії, за ПП «НІК РІЗОТ» визнано право власності на земельну ділянку площею 1,20га, яка розташована у с. Іллічівка Комінтернівського району Одеської області, з подальшою виданою державного акту на право власності на вказану земельну ділянку. В подальшому, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007р. скасовано ухвалою цього ж суду від 02.10.2009р., у зв`язку з його переглядом, а справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010 провадження у справі № 2-1161/10 в частині позовних вимог про визнання права власності та вчинити певні дії закрито. Таким чином, рішення, яке стало підставою для визнання права власності на вказану земельну ділянку та видачі відповідного державного акту на право власності на спірну земельну ділянку на даний час скасовано. Слід зазначити, що Красносільською сільською радою рішення про передачу вказаної земельної ділянки ПП «НІК РІЗОТ» або будь-яким іншим особам не приймалося. Разом з цим, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно районного управління юстиції Одеської області проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0157, загальною площею 1,20га за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» на підставі державного акту ЯД №947420 від 23.03.2008р., рішення №7 від 14.02.2011р., видавником якого є засновник Клименко М.К., акта приймання-передачі земельної ділянки №1 від 04.02.2011р., видавником яких є ПП «НІК РІЗОТ» та ТОВ «Строймонтаж ЛТД». В результаті проведених реєстраційних дій, ТОВ «Строймонтаж ЛТД» отримало свідоцтво про право власності на земельну ділянку №8784453 від 02.09.2013р., видане реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, площею 1,20га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, з кадастровим номером :04:001:0157.

Прокурор зазначає, що ПП «НІК РІЗОТ», використовуючи державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,20га, достеменно розуміючи, що рішення суду, яке стало підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку скасовано ще в 2010 році, фактично передало в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Строймонтаж ЛТД» спірну земельну ділянку. Крім того у подальшому, 12.09.2019р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3398, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.В. спірну земельну ділянку загальною площею 1,2га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, відчужено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН».

Прокурор наполягає, що власником спірної земельної ділянки, в тому числі на момент її законного вибуття з комунальної власності, є Красносільська сільська рада, як орган, який уповноважений розпоряджатися землями комунальної власності у межах населених пунктів та яка в межах компетенції не приймала рішень щодо передачі цієї ділянки у власність відповідачу або третій особі.

Враховуючи викладене, прокурор просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та витребувати земельну ділянку площею 1,20га, розташовану за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, кадастровий номер :04:001:0157 з незаконного володіння Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» на користь держави в особі Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що 12.09.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована в с. Ілічанка (колишня назва - Іллічівка) Лиманського (Комінтерновського) району Одеської області, кадастровий номер: :04:001:0157, загальною площею 1,2001га, посвідчений Ланіною В.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний №3398, номер запису про право власності 33187831, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 27. На підставі укладеного між сторонами договору купівлі - продажу земельної ділянки, ТОВ «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» здійснено оплату за земельну ділянку в розмірі та порядку, передбаченому умовами зазначеного договору. Договір купівлі - продажу земельної ділянки є чинним та у судовому порядку недійсним не визнавався. Зазначена земельна ділянка не перебувала під забороною або обтяженням. Таким чином, ТОВ «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» є добросовісним набувачем земельної ділянки. Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому у діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав зареєстроване обтяження відносно цього майна.

Як вказує відповідач, на момент укладання між сторонами договору купівлі - продажу земельної ділянки, зазначена земельна ділянка перебувала у власності у ТОВ «Строймонтаж ЛТД» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.09.2013р., зареєстрованого Реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, яке не було скасовано. Так, за ТОВ «Строймонтаж ЛТД», відповідно до вимог законодавства, було оформлено право власності на зазначену земельну ділянку та відповідно до вимог законодавства проведено реєстрацію трава у відповідному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як відомо та слідує з документів, що перебувають в матеріалах справи, ТОВ «Строймонтаж ЛТД» набуло право власності на зазначену земельну ділянку шляхом його передачі до статутного капіталу ТОВ «Строймонтаж ЛТД» його засновником - ПП «Нік Різот», що першочергово належала йому на підставі державного акту серії ЯД №947420 від 26.03.2008р. У разі передання нерухомого майна як вкладу до статутного (складеного) капіталу юридичної особи право власності на таке майно виникає з моменту державної реєстрації права за такою юридичною особою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, 14.08.2013р. державним реєстратором Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області була проведена державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0157, загальною площею 1,20га за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» на підставі державного акту серії ЯД №947420 26.03.2008р., рішення засновника ТОВ «Строймонтаж ЛТД» №7 від 04.02.2011р., акта приймання-передачі земельної ділянки №1 від 04.02.2011р., виданий ПП «Нік Різот» та ТОВ «Строймонтаж ЛТД». В результаті проведених реєстраційних дій ТОВ «Строймонтаж ЛТД» отримало свідоцтво про право власності на земельну ділянку №8784453 від 02.09.2013, площею 1,20га з кадастровим номером 122782600:04:001:0157, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, яке було видане реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області. Запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ТОВ «Строймонтаж ЛТД» був здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5483424 від 02.09.2013р.

Відповідач стверджує, що прокуратурою не було надано жодних доводів та належних доказів на підтвердження того, що рішення державного реєстратора від 02.09.2013р. є протиправним та прийнято з порушенням вимог закону, в тому числі за наявності підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. У зв`язку з чим слідує, що при реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за TОB «Строймонтаж ЛТД» були дотримані всі вимоги законодавства щодо порядку проведення реєстраційних дій та щодо переліку документів, які саме стали підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку за ТОВ «Строймонтаж ЛТД». Підставами виникнення права власності у ТОВ «Строймонтаж ЛТД» на зазначену земельну ділянку були: рішення засновника ТОВ «Строймонтаж ЛТД» №7 від 04.02.2011р.; акт приймання - передачі земельної ділянки №1 від 04.02.2011р., виданий ПП «Нік Різот» та ТОВ «Строймонтаж ЛТД». Вказані акти та рішення є чинними та у судовому порядку недійсними не визнавались, з чого слідує, що право власності на земельну ділянку ТОВ "Строймонтаж ЛТД" було здобуто законно та правомірно. Жодним рішенням суду не було скасовано державний акт серії ЯД №947420 на право власності і земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 947420, виданий ПП «Нік Різот» Відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області, є чинним та у судовому порядку недійсним не визнавався та будь-яких дій щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №947420 або визнання незаконним права власності, не вчинялось. Отже, виходячи з вищезазначеного слідує, що ТОВ «Строймонтаж ЛТД», на момент здійснення відчуження земельної ділянки (кадастровий номер: :04:001:0157, загальною площею 1,2001га) TOB «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН», правомірно володіло зазначеною земельною ділянкою та жодних доказів щодо скасування права власності або свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.09.2013р., виданого ТОВ «Строймонтаж ЛТД», немає.

Як зазначає відповідач, в свою чергу, ТОВ «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН», як власник зазначеної земельної ділянки на теперішній час, є її добросовісним набувачем на підставі укладеного між «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» та ТОВ «Строймонтаж ЛТД» договору купівлі - продажу від 12.09.2019р., посвідченого Ланіною В.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний №3398. При проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку ще за Т0В «Строймонтаж ЛТД» у 2013р., інформація щодо власника земельної ділянки, державним реєстратором відразу було надіслано до органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру шляхом інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Державним земельним кадастром. Інформація, що міститься в Державному земельному кадастрі та відображається на публічній кадастровій карті, є відкритою та перегляд відповідної інформації щодо земельної ділянки не потрібує оформлення електронного цифрового підпису та перегляд зазначеної інформації не передбачає сплату офіційних платежів. При цьому, ТОВ «Строймонтаж ЛТД» весь час відкрито володіло спірною земельною ділянкою та вчиняло дії, направлені на реалізацію прав власника, в тому числі зверталось до органів державної влади, до комунальних підприємств.

Як стверджує відповідач, починаючи з дати реєстрації права власності на земельну ділянку першочергово за ТОВ «Строймонтаж ЛТД», а саме з 14.08.2013р., Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, як власник спірної земельної ділянки та орган, уповноважений розпоряджатись землями комунальної власності у межах населених пунктів, могла довідатися про вибуття цієї земельної ділянки з її власності і, відповідно, про порушення своїх прав.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив відповідача прокурор зазначає, що на думку прокуратури області, заперечення відповідача викладені у відзиві є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом під час ухвалення рішення у справі оскільки як свідчать матеріали справи, власником спірної земельної ділянки, в тому числі на момент її незаконного вибуття з комунальної власності, є Красносільська сільська рада, як орган, який уповноважений розпоряджатися землями комунальної власності у межах населених пунктів та яка в межах компетенції не приймала рішень щодо передачі цієї ділянки у власність. Таким чином, з комунальної власності територіальної громади Красносільської сільської ради, безпідставно та без волі власника вибула земельна ділянка загальною площею 3 га, яка в даному випадку підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння на користь позивача. Майно може бути витребувано від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Таке витребування застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпну сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Під час розгляду справи відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що Виходячи з тих даних та матеріалів, що містяться в матеріалах справи слідує, що заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007р. по справі №2-7523/07 скасовано ухвалою цього ж суду від 02.10.2009р., справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010р. провадження у справі №2-1161/10 в частині позовних вимог про визнання права власності та вчинення певних дій закрито. Знаючи з 22.02.2010 року про порушення прав Красносільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області або прокуратура, яка діє в інтересах Красносільської сільської ради, не тільки мали право, але й були зобов`язані своєчасно звернутись до суду за судовим захистом. У травні 2010 року Красносільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області звернулась з позовом до Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Відділу земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області, за участю третьої особи приватного підприємства «НІК РІЗОТ» про визнання недійсними реєстрації та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки площею 3,00га та 1,2га (кадастрові номери: №№ :04:001:0158. :04:001:0157) відповідної в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, зобов`язання вчинити певні дії (справа № 2а-5863/10/1570). При цьому, Красносільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області вказувала про ризик відчуження ПП «НІК РІЗОТ» на користь іншої особи, що ускладнить повернення спірної земельної ділянки від добросовісного набувача. Таким чином, Красносільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області повністю розуміла на момент реалізації ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010р. по справі №2-1161/10, що невизнання недійсним державного акта на право власності на вказану земельну ділянку прямо впливало на можливість повернення спірної земельної ділянки до власності Красносільської сільської ради. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2013р. по справі К/9991/42173/11 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2010р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2011р. по справі № 2а- 5863/10/1570, справу за позовом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії, Відділу земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області, за участю третьої особи приватного підприємства «НІК РІЗОТ» про визнання недійсними реєстрацій державних актів, скасування державних актів та зобов`язання виключити державні акти з автоматизованої системи «Центр державного земельного кадастру» направлено на новий розгляд. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2013р. по справі №1570/5863/10 було залишено без розгляду адміністративний позов Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії, Відділу земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області, за участю третьої особи ПП «НІК РІЗОТ», про визнання недійсними реєстрації державних актів, скасування державних актів та зобов`язання виключити державні акти з автоматизованої системи «Центр державного земельного кадастру. З моменту залишення без розгляду Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2013р. по справі №1570/5863/10 адміністративного позову Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання недійсними реєстрації державних актів, скасування державних актів та зобов`язання вчинити певні дії до моменту звернення до Господарського суду Одеської області (02.10.2018) у даній справі минуло більше, ніж 6 років. Отже, Красносільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області знала про порушення свого права, про що свідчить звернення з адміністративним позовом у справі №1570/5863/10 (№2а-5863/10/1570), але Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області та прокуратура, яка діє в інтересах Красносільської сільської ради, не вчиняли жодних дій щодо повернення спірної земельної ділянки, яка нібито незаконно належала на праві власності ПП «НІК РІЗОТ».

Відповідач вказує, що прокурор звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах Красносільської сільської ради першочергово з позовними вимогами до ТОВ «Строймонтаж ЛТД» лише у жовтні 2018 року, тобто зі спливом більш ніж 8 років з моменту прийняття ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010р. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів (аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 17.02.2016 у справі №6-2407цс15, від 01.07.2015 у справі №6- 178гс 15, від 23.12.2014 у справі № 3-194гс14). До того ж, і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою позовна давність починає обчислюватися з одного і того самого моменту: коли особа, у даному випадку держава, довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №359/2012/15-ц (провадження № 14-101цс18). Це правило пов`язано не тільки із часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. При проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку ще за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» у 2013 році, інформація щодо власника земельної ділянки, державним реєстратором відразу було надіслано до органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру шляхом інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Державним земельним кадастром. Інформація, що міститься в Державному земельному кадастрі та відображається на публічній кадастровій карті, є відкритою та перегляд відповідної інформації щодо земельної ділянки не потрібує оформлення електронного цифрового підпису та перегляд зазначеної інформації не передбачає сплату офіційних платежів.

Як зазначає відповідач, ТОВ «Строймонтаж ЛТД» весь час відкрито володіло спірною земельною ділянкою та вчиняло дії, направлені на реалізацію прав власника, в тому числі зверталось до органів державної влади, до комунальних підприємств. Отже, починаючи з дати реєстрації права власності на земельну ділянку першочергово за ТОВ «Строймонтаж ЛТД», а саме з 14.08.2013р., Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської власності, як власник спірної земельної ділянки та орган, уповноважений розпоряджатись землями комунальної власності у межах населених пунктів, могла довідатися про вибуття цієї земельної ділянки з її власності і, відповідно, про порушення своїх прав.

Таким чином, відповідач вважає, що при зверненні Заступником прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Одеської області з позовними вимогами до первісного відповідача ТОВ «Строймонтаж ЛТД» та надалі до TOB «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» пропущено строки позовної давності, оскільки позовна давність починає обчислюватися саме з моменту, коли особа (у даному випадку держава) довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Держава знала та мала всі можливості отримати інформацію щодо реєстрації права власності на земельну ділянку. В даному випадку, як вже зазначалося, з моменту прийняття ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010р. у справі №2-1161/10, залишення без розгляду Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2013р. по справі №1570/5863/10 адміністративного позову Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та реєстрації права власності на земельну ділянку першочергово за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» 14.08.2013р., спливли будь-які строки позовної давності.

Враховуючи викладене, відповідач просить задовольнити заяву про застосування строків позовної давності.

Прокурор та позивач проти заяви про застосування строків позовної давності заперечують посилаючись на те, що після скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси та закриття провадження у справі №2-7523/07 фактично порушені інтереси сільської ради були поновлені, оскільки рішення, яке було підставою визнання права власності на спірну земельну ділянку за ПП «НІК РІЗОТ» було скасовано. Красносільській сільській раді не було відомо про наявну державну реєстрацію права власності за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» на спірну земельну ділянку, право на яку виникло у відповідача внаслідок внесення ПП «НІК РІЗОТ» внеску до статутного капіталу ТОВ «Строймонтаж ЛТД», спірної земельної ділянки, оскільки ТОВ «Строймонтаж ЛТД» участі у розгляді справи №2-7523/07 ніколи не приймало. Більш того, як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спірну земельну ділянку за ПП «НІК РІЗОТ» в Державному реєстрі ніколи не реєструвалось, а тому сільська рада не могла довідатись про можливі порушення своїх інтересів. Таким чином, звернення Красносільською сільською радою із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси в 2010 році у справі №2-7523/07 не можна вважати моментом, коли Красносільська сільська рада довідалася або могла довідатися про факт порушення свого права в 2013 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД», яке взагалі набуло це право лише у 2013 році, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, Красносільська сільська рада не могла довідатись про те, що її права будуть порушенні в майбутньому. Таким чином, днем, коли Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області довідалась про факт порушення її прав через вибуття земельної ділянки з комунальної власності та подальшої її реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, необхідно вважати день одержання нею листа-повідомлення прокуратури області від 04.09.2018р. про вжиття заходів реагування представницького характеру, складеного згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та з тексту отриманої у подальшому копії відповідної позовної заяви. З огляду на викладене, строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, позивачем у справі №916/2127/18, яким є Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, пропущено не було. Таким чином, підстави для застосування строку позовної давності до позовних вимог у даній справі наразі відсутні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належать, зокрема розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Статтею 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 Цивільного кодексу України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 Цивільного кодексу України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 Цивільного кодексу України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 6-2233цс16.

У позовах про витребування майна з підстав передбачених статтями 387-388 Цивільного кодексу України до предмету доказування входять: встановлення дійсного власника спірного майна, його правового статусу і встановлення підстав для його витребування у особи, яка володіє спірним майном: факт вибуття майна з чужого незаконного володіння, наявність саме спірного майна у незаконному володінні відповідача, відсутність правових підстав у відповідача для володіння спірним майном.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007р. по справі №2-7523/07 за позовом приватного підприємства «НІК РІЗОТ» до Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області про стягнення шкоди, визнання права власності на майно, зобов`язання вчинити певні дії, за ПП «НІК РІЗОТ» визнано право власності на земельну ділянку площею 1,20га, яка розташована у с. Іллічівка Комінтернівського району Одеської області, з подальшою виданою державного акту на право власності на вказану земельну ділянку. В подальшому, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007р. скасовано ухвалою цього ж суду від 02.10.2009р., у зв`язку з його переглядом, а справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010р. провадження у справі №2-1161/10 в частині позовних вимог про визнання права власності та вчинити певні дії закрито.

Таким чином, рішення, яке стало підставою для визнання права власності на вказану земельну ділянку та видачі відповідного державного акту на право власності на спірну земельну ділянку на даний час скасовано.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, Красносільська сільська рада, як орган, який уповноважений розпоряджатись землями комунальної власності у межах населених пунктів, рішення про передачу спірної земельної ділянки ПП НІК РІЗОТ, відповідачу або будь-яким іншим особам не приймалося.

Отже, ПП НІК РІЗОТ на час передачі в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "Строймонтаж ЛТД" спірної земельної ділянки не було її власником. Відтак, в порушення вищезазначених норм законодавства з комунальної власності територіальної громади Красносільської сільської ради безпідставно та без волі власника вибула земельна ділянка загальною площею 3 га, що свідчить про наявність правових підстав для витребування земельної ділянки від добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України, оскільки ТОВ "Строймонтаж ЛТД" здобуто право власності на спірну ділянку не за відплатним договором.

Разом з тим, ТОВ "Строймонтаж ЛТД" тривалий час користувався земельною ділянкою за наявності державної реєстрації відповідного права власності.

12.09.2019р. відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Строймонтаж ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН», договору купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована в с. Ілічанка (колишня назва - Іллічівка) Лиманського (Комінтерновського) району Одеської області, кадастровий номер: :04:001:0157, загальною площею 1,2001га, посвідченого Ланіною В.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний №3398, номер запису про право власності 33187831, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 27 придбало у ТОВ «Строймонтаж ЛТД» вказану земельну ділянку та здійснило оплату неї в розмірі та порядку, передбаченому умовами зазначеного договору.

У зв`язку з чим судом було змінено відповідача у справі ТОВ «Строймонтаж ЛТД» та ТОВ «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН».

ТОВ «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності до вимог прокурора.

Суд, розглянувши заяву ТОВ «С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН» про застосування строків позовної давності зазначає наступне.

У Цивільному кодексу України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 Цивільного кодексу України).

При цьому, встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Визначення початку відліку позовної давності наведено у статті 261 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і суб`єктами, уповноваженими законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів (аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 17.02.2016р. у справі №6-2407цс15, від 01.07.2015 у справі №6-178гс15, від 23.12.2014 у справі № 3-194гс14).

До того ж, і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою позовна давність починає обчислюватися з одного і того самого моменту: коли особа, у даному випадку держава, довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №359/2012/15-ц (провадження № 14-101цс18).

Це правило пов`язано не тільки із часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз положень статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов.

При цьому, позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16).

У постанові від 22.06.2017 у справі №6-1047цс17 (про витребування майна) Верховний Суд України зазначив, що до позовних вимог про витребування майна на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України застосовується загальна позовна давність у три роки. При цьому за вимогами ст. 261 цього Кодексу початок перебігу строку позовної давності пов`язується не лише з моментом, коли особі, яка звертається за захистом свого права або інтересу, стало відомо про порушення свого права чи про особу, яка його порушила, а також з моментом, коли така особа могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Така ж правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 916/2073/17 та у справі № 916/2403/16.

Висновок про застосування інституту позовної давності до правовідносин, врегульованих ст. 388 ЦК України, викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №907/50/16 (провадження №12-122гс18). У постанові Постанова ВП ВС 17.10.18, справа №362/44/17 (провадження №14-183цс18) міститься наступний правовий висновок: на віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовна давність була застосована без дискримінації на користь держави, є несумісною з принципом правової визначеності (пункти 39-40 постанови).

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п.570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже до спірних відносин мають застосовуватися положення щодо загальної позовної давності у три роки з часу, коли особа дізналась, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, що спростовує доводи прокурора викладені в позові про зворотне.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007р. у справі №2-7523/07, яким визнано право власності на земельну ділянку за ПП НІК РІЗОТ, скасоване саме за заявою Красносільської сільської ради ще 02.10.2009р., а провадження у справі припинено 22.02.2010р.. Крім того, державна реєстрація спірної земельної ділянки, загальною площею 1,20га за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» відбулась 02.09.2013р., отже саме з цього моменту Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, як власник спірної земельної ділянки та орган який уповноважений розпоряджатись землями комунальної власності у межах населених пунктів, могла довідатись про вибуття цієї земельної ділянки з її власності і, відповідно, про порушення прав останньої.

Таким чином, загальний строк позовної давності щодо позовної вимоги сплинув 02.09.2016р., разом з тим, заступник прокурора звернувся до суду із відповідним позовом в інтересах Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області лише 02.10.2018р., тобто за межами строку позовної давності, не довівши при цьому наявності об`єктивних перешкод, які дійсно заважали йому та позивачу вжити заходи, спрямовані на повернення спірного майна, та звернутися до суду із відповідним позовом в межах строку позовної давності.

Судом не приймаються до уваги доводи прокурора та позивача про те, що Краснопільській сільській раді не було відомо про наявну державну реєстрацію права власності за ТОВ "Строймонтаж ЛТД" на спірну земельну ділянку, право на яку виникло у відповідача внаслідок внесення ПП "НІК РІЗОТ" внеску до статутного капіталу ТОВ "Строймонтаж ЛТД", оскільки ТОВ "Строймонтаж ЛТД" участі у розгляді справи №2-7523/07 ніколи не приймало, оскільки державна реєстрація спірної земельної ділянки, загальною площею 1,20га за ТОВ "Строймонтаж ЛТД" відбулась 02.09.20213р. і саме з цього моменту Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області могла довідатись про порушення її прав.

Не приймаються до уваги і доводи прокурора, що до вендикаційних позовів не застосовується позовна давність, оскільки постанові від 20.11.2018р. у справі №907/50/16 Верховний Суд відступив від висловленого Верховним Судом України у постанові від 05.10.2016р. у справі №916/2129/15 правового висновку про незастосування положень про строк позовної давності до позовних вимог про витребування майна за статтями 387, 388 Цивільного кодексу України та зазначив, що за наявності правових підстав для витребування майна від добросовісного набувача відповідно до статей 387, 388 Цивільного кодексу України мають застосовуватися положення ст. 267 цього Кодексу, згідно з якою сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли власник майна, яке перебуває у володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна.

Оскільки право власності Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи.

Оскільки порушення прав позивача було предметом судового розгляду у справі №2-7523/07, крім того, державна реєстрація спірної земельної ділянки, загальною площею 1,20га за ТОВ «Строймонтаж ЛТД» відбулась 02.09.2013р., Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, як власник спірної земельної ділянки та орган який уповноважений розпоряджатись землями комунальної власності у межах населених пунктів, могла довідатись про вибуття цієї земельної ділянки з її власності і, відповідно, про порушення прав останньої.

Позовна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за змістом ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак враховуючи викладене та приписи пункту 4 статті 267 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про витребування на користь Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області спірної земельної ділянки не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом позовної давності за наявності заяви відповідача про її застосування.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v.), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України»).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд відмовляє у позовних вимогах Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства НІК РІЗОТ та Товариства з обмеженою відповідальністю Строймонтаж ЛТД про витребування земельної ділянки з незаконного володіння у зв`язку із спливом строку позовної давності.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на прокуратуру відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю С.А.Р.М. ДЕВЕЛОПМЕНТ ЮКРЕЙН за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства НІК РІЗОТ та Товариства з обмеженою відповідальністю Строймонтаж ЛТД про витребування земельної ділянки з незаконного володіння відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на прокуратуру.

Повне рішення складено 16 червня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова