УХВАЛА

17 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/411/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Міщенко І. С., Могил С. К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі

за позовом Дочірнього підприємства "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Дніпропетровськгаз"

про визнання недійсним та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 23.12.2020,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 (повний текст складено 27.04.2021) у справі № 904/411/21, подана через відповідний апеляційний суд 12.05.2021.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона подається на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 904/411/21, ухвалену за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 про забезпечення позову, яка відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підлягає касаційному оскарженню.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги, дослідивши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 у цій справі та додані до касаційної скарги документи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021, якою заяву Дочірнього підприємства "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" про забезпечення позову задоволено; вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти дії з припинення або обмеження постачання природного газу (газопостачання, постачання енергоносіїв) на об`єкти виробництва теплової енергії Дочірнього підприємства "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" до прийняття рішення у справі № 904/411/21 за позовом Дочірнього підприємства "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним та скасування акта-розрахунку та набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову заявник зазначав, що суд першої інстанції проігнорував вимоги статті 86 ГПК України, яка зобов`язує суд досліджувати докази та здійснювати їх оцінку повно, всебічно і об`єктивно та частини другої статті 136 ГПК України, яка зобов`язує суд встановити наявність обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. В ухвалі судом не зазначено, якими саме доказами підтверджуються дані позивача, що останній надає послуги з теплопостачання бюджетним установам та організаціям. Окрім того позивачем не надано доказів щодо неможливості використання під час надання послуг з теплопостачання альтернативних видів палива на період припинення (обмеження) газопостачання газопостачання по об`єктам позивача.

Апелянт також зазначав, що доводи суду, які стали підставою для вжиття заходів забезпечення позову стосуються з`ясування обставин обґрунтованості заявлених позовних вимог. Проте під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті. Постановляючи оскаржувану ухвалу суд позбавив АТ "Дніпропетровськгаз" можливості виконувати обов`язки покладені на нього та порушив співвідношення наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу за захистом яких заявник звертається до суду.

Звертаючись з касаційною скаргою скаржник вказує на те, що при ухваленні судових рішень, господарськими судами було порушено норми процесуального права, а саме статей 13, 73, 136, 236 ГПК України, однак фактично касаційна скарга не містить інших доводів, відмінних від доводів апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову, які були розглянуті апеляційним судом під час ухвалення оскаржуваної постанови.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, господарські суди виходили з того, що Позивач звернувся з немайновими позовними вимогами про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 23.12.2020, складеного на підставі рішення комісії газорозподільного підприємства - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про задоволення Акта про порушення від 24.11.2020 № 4484, щодо нарахування Дочірньому підприємству "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" об`єму та обсягу природного газу та його вартості в сумі 54 382,66 грн за 6031,00 м3.

Судами встановлено, що позивач не погоджується з розрахунком об`єму та обсягу природного газу і його вартості, завданих порушеннями споживача у розмірі 54 382,66 грн, зокрема в частині порядку такого донарахування на підставі р. ХІ гл. 4 п. 4 Кодексу газорозподільних систем.

Разом з тим після прийняття вказаного акта відповідачем було надіслано позивачу повідомлення від 19.01.2021 №49020-Сл-868-0121 про припинення (обмеження) газопостачання.

Згідно даного повідомлення відповідач повідомив, що через несплату послуг газопостачання позивачу необхідно з 7:00 годин 27.01.2021 здійснити самостійне відключення від газових мереж газоспоживання і підготувати до пломбування газоспоживче обладнання за адресами: Петриківка, проспект Петра Калнишевсько, 71 Б; Петриківка, вул. Світлоярська, 7 А; Петриківка, вул. Шевченка, 3Б; Чаплинка, вул. Калинова, 2Б; Лобойківка, вул. Кооперативна, 9 Б; Єлізаветівка, пл. Центральна, 3 Б; Іванівка, вул. Центральна, 78 А; Мала Петриківка, вул. ІІІкільна, 3 А; Лобойківка, вул. Пати, 5 Б; Хуторське, вул. Шкільна. 4 Б; Петриківка, вул. Леваневського, 10 Б. У разі невиконання даної вимоги транспортування газу переліченим установам буде припинено в примусовому порядку. З метою запобігання аваріям, травматизму, пошкодженню обладнання, негативному впливу на навколишнє природне середовище до зазначеного в повідомленні строку позивач зобов`язаний вжити заходів для підготовки газоспоживного обладнання до такого припинення.

Разом з тим відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" від 27.03.2020 № 589-22/VII Комунальне підприємство "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" та його дочірні підприємства визначені виконавцями послуг із постачання теплової енергії.

За даними позивача Дочірнє підприємство "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" має на балансі 11 котелень. які надають послуги з теплопостачання бюджетним установами та організаціям, а саме: 8 школам, 1 лікарні та 3 дитячим садкам. Зокрема, споживачами теплової енергії, що поставляється котельнею № 2 за адресою вул. Світлоярська, 7А у смт. Петриківка є Комунальне некомерційне підприємство "Петриківська центральна лікарня" Петриківської селищної ради", Комунальне некомерційне підприємство "Петриківський центр первинної медико-санітарної допомоги" Петриківської селищної ради, ОКП "Фармація".

Отже позивач є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з постачання теплової енергії іншим споживачам.

Матеріалами справи підтверджується намір відповідача вчинити дії з фактичного припинення газопостачання позивачу.

Разом з тим відключення позивача від газопостачання призведе до непередбачуваних наслідків, аварійного відключення споживачів від газопостачання, порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи, а також буде мати наслідком застосування до позивача штрафних санкцій за невиконання господарських зобов`язань з постачання теплової енергії споживачам.

При цьому судами враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а застосування таких заходів в межах даної справи не впливає на поточну діяльність АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", не позбавляє можливості останнього виконувати свої обов`язки та не порушує його прав, охоронюваних законом інтересів та не завдає останньому майнової шкоди, оскільки спір у даній справі виник між сторонами саме щодо донарахованих об`ємів та обсягів природного газу та стосується правомірності нарахування таких обсягів.

Отже вжиття заходів забезпечення позову не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише створить гарантії та належні умови для запобігання перешкод та настання негативних тяжких наслідків, пов`язаних з діяльністю позивача.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Отже, необхідною умовою для вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову було досліджено обставини, які свідчать про намір відповідача припинити газопостачання та відповідно докази, що підтверджують обґрунтування позивача щодо неможливості припинення газопостачання через непередбачуваність наслідків для інших осіб. Окрім того колегією апеляційного суду зазначено, що поширення діяльності позивача на декілька населених пунктів з вірогідністю свідчить про надання послуг з теплопостачання лікарням, школам та дитячим садкам в межах цих населених пунктів.

З огляду на викладене, господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що припинення або обмеження постачання природного газу позивачу, який є теплопостачальною організацією, призведе до непередбачуваних наслідків для споживачів теплової енергії, а заходи забезпечення позову щодо заборони відповідачу вчиняти ці дії не порушить його прав та охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, у зв`язку з поданням відповідної заяви на будь-якій стадії розгляду справи, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Водночас, згідно з частиною одинадцятою статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, в цих випадках суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Оскільки Дочірнє підприємство "Петриківкатеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" звернулося із позовом немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якого не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких воно звернулося.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на зазначене, Суд доходить висновку, що вжиті господарським судом, з яким погодився суд апеляційної інстанції, заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин щодо ефективного захисту оспорюваних прав або інтересів, що стало обґрунтованою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків господарських судів та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

З огляду на викладене, правильне застосування судом апеляційної інстанції положень статей 136, 137, 139 ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 904/411/21 та відмову у відкритті касаційного провадження, адже у цій справі правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 904/411/21.

2. Матеріали касаційної скарги на 21 (двадцяти одному) аркушах, у тому числі платіжне доручення від 11.05.2021 № 5673 про сплату судового збору, повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді І. С. Міщенко

С. К. Могил