РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/5853/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Фармінг"

про стягнення 3 008 990,82 грн.

Представники сторін:

від позивача: Давидюк М.В., довіреність № 298 від 12.01.2021;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт» звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плант Фармінг» про стягнення 3 008 990,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу П № 1203/92357 від 12.03.2020, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11.05.2021.

У судове засідання 11.05.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 24.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 24.05.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 07.06.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала направлялися судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з ухвалами суду були повернуті до суду відділенням поштового зв`язку із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 07.06.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Плант Фармінг» (далі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь-Зерно-Продукт» (далі - постачальник, позивач) укладено Договір купівлі-продажу П № 1203/92357 (далі - Договір), за умовами якого, продавець в порядку та на умовах цього Договору зобов`язується продати у власність покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та/або специфікаціях до цього Договору (далі - товар), а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюються сторонами в Договорі та в накладних та/або специфікаціях на товар (Додатках до цього Договору), які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до пунктів 2.1-2.5 Договору одиниця вимір товару зазначається в специфікаціях та/або у видаткових накладних в залежності від виду товару. Кількість товару, що передається в кожній окремій партії товару, зазначається в специфікаціях та/або видаткових накладних. Загальна кількість товару, що передається у власність покупця за цим Договором становить суму всіх накладних по кількості. Якість товару, що передається у власність покупця, повинна відповідати параметрам, державним стандартам та усім якісним характеристикам для певного виду товару, встановлених чинним законодавством України. Якість кожної партії товару підтверджується продавцем сертифікатом відповідності на цей вид товару, або іншим документом, передбаченим чинним законодавством для конкретного виду товару, який надається на вимогу покупця.

Згідно з п. 3.1 Договору вартість однієї одиниці товару на кожну конкретну партію товару зазначається в специфікаціях на товар та/або у видаткових накладних.

Загальна вартість товару, що передається у власність покупця за цим Договором становить суму всіх накладних по вартості (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.5 Договору узгоджено, що покупець зобов`язується провести оплату кожної партії товару в термі, зазначений у специфікації до цього Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору передача товару у власність покупця здійснюється окремими партіями, згідно правил Інкотермс-2010, на складі продавця або покупця за домовленістю сторін. Відвантаження товару здійснюється узгодженими партіями транспортом та за рахунок покупця або продавця за домовленістю сторін. Під партією розуміється відповідна кількість товару, зазначена в одній специфікації та/або видатковій накладній.

Відповідно до пунктів 4.4-4.7 Договору підписана покупцем видаткова накладна свідчить про погодження покупцем кількості та якості отриманого товару по такій накладній. Передача кожної партії товару підтверджується оригіналами видаткових накладних на відповідну кількість товару, виписаних на ім`я покупця. Право власності, а також пов`язані з ним ризики пошкодження або втрати товару, переходять до покупця в момент підписання сторонами видаткової накладної на відповідну партію товару.

У відповідності до п. 5.1 Договору приймання-передача кожної партії товару здійснюється по кількості та якості у місці навантаження (на базисі продавця), або розвантаження (на базисі покупця) кожної партії товару шляхом перевірки кількості товару, зазначеного у накладній та перевірки цілісності упаковки товару.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1 Договору).

На виконання умов Договору, сторонами узгоджено наступні Специфікації:

- зі строком оплати до 15.08.2020: № 301 від 02.04.2020 на суму 121 665,60 грн., № 432 від 05.04.2020 на суму 162 912,72 грн., № 909 від 14.04.2020 на суму 134 630,10 грн., № 518 від 11.06.2020 на суму 90 598,08 грн., № 99 від 02.07.2020 на суму 74 287,86 грн.;

- зі строком оплати до 15.10.2020: № 1521 від 28.03.2020 на суму 198 997,98 грн., № 467 від 07.04.2020 на суму 198 670,23 грн., № 564 від 08.04.2020 на суму 317 099,52 грн., № 653 від 09.04.2020 на суму 10 731,23 грн., № 837 від 13.04.2020 на суму 203 514,39 грн., № 924 від 14.04.2020 на суму 315 995,04 грн., № 1354 від 23.04.2020 на суму 288 156,00 грн., № 1087 від 26.05.2020 на суму 188 645,29 грн., № 1247 від 29.05.2020 на суму 186 684,96 грн., № 525 від 09.09.2020 на суму 124 719,96 грн., № 898 від 17.09.2020 на суму 263 094,00 грн., № 1299 від 24.09.2020 на суму 99 986,64 грн.;

- зі строком оплати до 30.10.2020: № 1134 від 17.04.2020 на суму 318 175,20 грн., № 1363 від 24.04.2020 на суму 290 492,40 грн., № 1685 від 28.04.2020 на суму 197 621,10 грн., № 432 від 12.05.2020 на суму 189 635,87 грн., № 1021 від 24.06.2020 на суму 156 474,72 грн., № 192 від 06.07.2020 на суму 155 629,55 грн., № 377 від 10.07.2020 на суму 149 171,02 грн.;

- зі строком оплати до 30.11.2020: № 1281 від 29.10.2020 на суму 153 339,84 грн.;

- зі строком оплати до 25.12.2020: № 426 від 10.12.2020 на суму 81 890,64 грн.

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар без заперечень та зауважень щодо кількості та якості згідно видаткових накладних № 1521 від 28.03.2020 на суму 198 997,98 грн., № 301 від 02.04.2020 на суму 121 665,60 грн., № 432 від 05.04.2020 на суму 162 912,72 грн., № 467 від 07.04.2020 на суму 198 670,23 грн., № 564 від 08.04.2020 на суму 317 099,52 грн., № 653 від 09.04.2020 на суму 104 731,23 грн., № 837 від 13.04.2020 на суму 20 514,39 грн., № 909 від 14.04.2020 на суму 134 630,10 грн., № 924 від 14.04.2020 на суму 315 995,04 грн., № 1134 від 17.04.2020 на суму 318 175,20 грн., № 1354 від 23.04.2020 на суму 288 156,00 грн., № 1363 від 24.04.2020 на суму 290 492,40 грн., № 1685 від 28.04.2020 на суму 197 621,10 грн., № 432 від 12.05.2020 на суму 189 635,87 грн., № 1087 від 26.05.2020 на суму 188 645,29 грн., № 1247 від 29.05.2020 на суму 186 684,96 грн., № 518 від 11.06.2020 на суму 90 598,08 грн., № 1021 від 24.06.2020 на суму 156 474,72 грн., № 99 від 02.07.2020 на суму 74 287,86 грн., № 192 від 06.07.2020 на суму 155 629,55 грн., № 377 від 10.07.2020 на суму 149 171,02 грн., № 525 від 09.09.2020 на суму 124 719,96 грн., № 898 від 17.09.2020 на суму 263 094,00 грн., № 1299 від 24.09.2020 на суму 99 986,64 грн., №1281 від 29.10.2020 на суму 153 339,84 грн., № 426 від 10.12.2020 на суму 81 890,64 грн.

Також, відповідачем повернуто позивачу товар вартістю 53 217,06 грн. згідно повернення від покупця № 124 від 12.05.2020.

Як зазначає позивач, оплата за отриманий товар здійснена відповідачем лише частково, на загальну суму 2 398 994,55 грн., шляхом зарахування зустрічних вимог на суму 584 094,36 грн., що підтверджується Протоколом про зарахування зустрічних вимог від 19.08.2020, а також платіжним доручення № 1757 від 20.10.2020 на суму 1 814 900,19 грн., в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 2 314 608,33 грн., в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе за Договором зобов`язань в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в розмірі 694 382,49 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу товар згідно видаткових накладних 1521 від 28.03.2020 на суму 198 997,98 грн., № 301 від 02.04.2020 на суму 121 665,60 грн., № 432 від 05.04.2020 на суму 162 912,72 грн., № 467 від 07.04.2020 на суму 198 670,23 грн., № 564 від 08.04.2020 на суму 317 099,52 грн., № 653 від 09.04.2020 на суму 104 731,23 грн., № 837 від 13.04.2020 на суму 20 514,39 грн., № 909 від 14.04.2020 на суму 134 630,10 грн., № 924 від 14.04.2020 на суму 315 995,04 грн., № 1134 від 17.04.2020 на суму 318 175,20 грн., № 1354 від 23.04.2020 на суму 288 156,00 грн., № 1363 від 24.04.2020 на суму 290 492,40 грн., № 1685 від 28.04.2020 на суму 197 621,10 грн., № 432 від 12.05.2020 на суму 189 635,87 грн., № 1087 від 26.05.2020 на суму 188 645,29 грн., № 1247 від 29.05.2020 на суму 186 684,96 грн., № 518 від 11.06.2020 на суму 90 598,08 грн., № 1021 від 24.06.2020 на суму 156 474,72 грн., № 99 від 02.07.2020 на суму 74 287,86 грн., № 192 від 06.07.2020 на суму 155 629,55 грн., № 377 від 10.07.2020 на суму 149 171,02 грн., № 525 від 09.09.2020 на суму 124 719,96 грн., № 898 від 17.09.2020 на суму 263 094,00 грн., № 1299 від 24.09.2020 на суму 99 986,64 грн., №1281 від 29.10.2020 на суму 153 339,84 грн., № 426 від 10.12.2020 на суму 81 890,64 грн., які підписані обома сторонами без заперечень та зауважень.

Також, відповідачем повернуто позивачу товар вартістю 53 217,06 грн. згідно повернення від покупця № 124 від 12.05.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 3.5 Договору узгоджено, що покупець зобов`язується провести оплату кожної партії товару в термін, зазначений у специфікації до цього Договору.

На виконання умов Договору, сторонами узгоджено наступні Специфікації:

- зі строком оплати до 15.08.2020: № 301 від 02.04.2020 на суму 121 665,60 грн., № 432 від 05.04.2020 на суму 162 912,72 грн., № 909 від 14.04.2020 на суму 134 630,10 грн., № 518 від 11.06.2020 на суму 90 598,08 грн., № 99 від 02.07.2020 на суму 74 287,86 грн.;

- зі строком оплати до 15.10.2020: № 1521 від 28.03.2020 на суму 198 997,98 грн., № 467 від 07.04.2020 на суму 198 670,23 грн., № 564 від 08.04.2020 на суму 317 099,52 грн., № 653 від 09.04.2020 на суму 10 731,23 грн., № 837 від 13.04.2020 на суму 203 514,39 грн., № 924 від 14.04.2020 на суму 315 995,04 грн., № 1354 від 23.04.2020 на суму 288 156,00 грн., № 1087 від 26.05.2020 на суму 188 645,29 грн., № 1247 від 29.05.2020 на суму 186 684,96 грн., № 525 від 09.09.2020 на суму 124 719,96 грн., № 898 від 17.09.2020 на суму 263 094,00 грн., № 1299 від 24.09.2020 на суму 99 986,64 грн.;

- зі строком оплати до 30.10.2020: № 1134 від 17.04.2020 на суму 318 175,20 грн., № 1363 від 24.04.2020 на суму 290 492,40 грн., № 1685 від 28.04.2020 на суму 197 621,10 грн., № 432 від 12.05.2020 на суму 189 635,87 грн., № 1021 від 24.06.2020 на суму 156 474,72 грн., № 192 від 06.07.2020 на суму 155 629,55 грн., № 377 від 10.07.2020 на суму 149 171,02 грн.;

- зі строком оплати до 30.11.2020: № 1281 від 29.10.2020 на суму 153 339,84 грн.;

- зі строком оплати до 25.12.2020: № 426 від 10.12.2020 на суму 81 890,64 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, оплата за отриманий товар здійснена відповідачем лише частково, на загальну суму 2 398 994,55 грн., шляхом зарахування зустрічних вимог на суму 584 094,36 грн., що підтверджується Протоколом про зарахування зустрічних вимог від 19.08.2020, а також платіжним доручення № 1757 від 20.10.2020 на суму 1 814 900,19 грн., в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 2 314 608,33 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів оплати вартості отриманого товару в розмірі 2 314 608,33 грн., в тому числі в процесі розгляду справи, відповідачем до матеріалів справи не надано, як і не заперечно наявність означеної заборгованості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 2 314 608,33 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 694 382,49 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п. 7.3.1 Договору у випадку прострочення строків/термінів оплати за поставлений товар, покупець сплачує продавцю вартість товару з врахуванням індексу інфляції, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, а також штраф в розмірі 30% від суми простроченої заборгованості. Продавець має право самостійно визначити, які саме з вказаних у цьому пункті санкцій можуть бути застосовані до покупця.

Таким чином, оскільки станом на дату подання позовної заяви до суду, за відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 2 314 608,33 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 694 382,49 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Фармінг" (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 5; ідентифікаційний код: 41202448) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" (45606, Волинська обл., Луцький р-н, село Рованці, вул. Промислова, будинок 5А; ідентифікаційний код: 31496816) заборгованість в розмірі 2 314 608 (два мільйони триста чотирнадцять тисяч шістсот вісім) грн. 33 коп., штраф в розмірі 694 382 (шістсот дев`яносто чотири тисячі триста вісімдесят дві) грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 45 134 (сорок п`ять тисяч сто тридцять чотири) грн. 86 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.06.2021

Суддя О.А. Грєхова