РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2021Справа № 910/4011/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківенергоремонт"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС"

про стягнення суми боргу та штрафних санкцій в розмірі 2 935 541,59 грн.

Представники сторін:

від позивача: Корнієнко Ю.В., довіреність б/н від 14.07.2020;

від відповідача: Шень С.І., в порядку самопредставництва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» про стягнення суми боргу та штрафних санкцій в розмірі 2 935 541,59 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договорами № 3/ЮУ/11-123-01-19-05816 від 30.09.2019, № 4/ЮУ/11-123-01-19-05822 від 10.10.2019, № 5/ЮУ/11-123-01-19-05998 від 10.12.2019, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.04.2021.

12.04.2021 представником відповідача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

19.04.2021 представником відповідача подано клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та про відкладення судового засідання.

У судове засідання 19.04.2021 представники позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про продовження відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву до 30.04.2021 та про відкладення підготовчого судового засідання на 11.05.2021, які занесено до протоколу судового засідання.

05.05.2021 представником відповідача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

06.05.2021 представником позивача подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів

07.05.2021 представником позивача подано клопотання про проведення підготовчого провадження без участі представника позивача.

11.05.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та заяву про зменшення пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 у задоволенні клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" про поновлення процесуального строку на подання відзиву відмовлено.

У судове засідання 11.05.2021 представники сторін не з`явились.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2021.

25.05.2021 представником позивача подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

26.05.2021 представником відповідача подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

02.06.2021 представником відповідача подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

У судове засідання 07.06.2021 представники сторін з`явились.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 07.06.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2019 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (далі - виконавець, позивач) укладено Договір №3/ЮУ/11-123-01-19-05816 на ремонт з заміною високовольтних вводів 150кВ та 330кВ автотрансформаторів ЗАТ фази «А», «В», «С» типу АОДЦТН-333000/750/330/15, зав. № 125684, 125683, 129170 (далі - Договір 1), за умовами якого виконавець у межах договірної ціни, на свій ризик власними силами і засобами, якісно і в установлений Договором термін зобов`язується надати послуги з ремонту з заміною високовольтних вводів 150кВ та 330кВ автотрансформаторів ЗАТ фази «А», «В», «С» типу АОДЦТН-333000/750/330/15, зав. № 125684, 125683, 129170 (далі - обладнання), а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 1.2 Договору 1 обсяги послуг за Договором визначаються відомістю обсягів послуг (Додаток № 1 до Договору 1)

Відповідно до п. 3.2 Договору 1 договірна ціна за предметом Договору визначається зведеним кошторисом (Додаток № 2 до Договору 1) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток №3 до Договору) складає 1 775 479,63 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 355 095,93 грн. Загальна сума Договору - 2 130 575,56 грн.

Згідно п. 4.1 Договору 1 підставою для розрахунків сторін є двосторонній акти здачі-приймання наданих послуг, підписані уповноваженими представниками замовника і виконавця.

За умовами п. 4.2 Договору 1 розрахунки з підрядником за надані послуги здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 60 робочих днів після підписання актів здачі-приймання наданих послуг.

У відповідності до п. 9.4 Договору 1 за порушення термінів оплати наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від вартості простроченого платежу за Договором за кожен день прострочки, але не більше 7% від суми простроченого платежу.

17 грудня 2019 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору 1, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти п. 3.2 Договору 1 в наступній редакції: договірна ціна за предметом Договору визначається зведеним кошторисом (Додаток № 2 до Договору 1) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток №3 до Договору 1) складає 1 058 974,29 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 211 769,86 грн. Загальна сума з ПДВ - 1 270 769,15 грн.

04 жовтня 2019 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (далі - підрядник) укладено Договір №4/ЮУ/11-123-01-19-05822 на капітальний ремонт, з заміною високовольтних вводів, пускорезервних трансформаторів власних потреб ОВТО3, ОВТО4 типу ТРДЦН-63000/330 зав.№130545, 130546 (далі - Договір 2), за умовами якого, підрядник, у межах договірної ціни, на свій ризик власними та залученими ПрАТ «Запоріжтрансформатор» силами і засобами, якісно і в установлений Договором термін зобов`язується надати послуги з капітального ремонту, з заміною високовольтних вводів, пускорезервних трансформаторів власних потреб ОВТО3, ОВТО4 типу ТРДЦН-63000/330 зав.№130545, 130546 (далі - обладнання), а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 1.2 Договору 2 обсяги послуг за Договором визначаються відомістю обсягів послуг (Додаток № 1 до Договору 2)

Відповідно до п. 3.2 Договору 2 договірна ціна за предметом Договору визначається зведеним кошторисом (додаток №2 до Договору 2) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток №3 до Договору) складає 3 462 042,54 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 692 408,51 грн.

Згідно п. 4.1 Договору 2 підставою для розрахунків сторін є двосторонній акти здачі-приймання наданих послуг, підписані уповноваженими представниками замовника і підрядника.

За умовами п. 4.2 Договору 2 розрахунки з підрядником за надані послуги здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 60 робочих днів після підписання актів здачі-приймання наданих послуг.

У відповідності до п. 9.4 Договору 2 за порушення термінів оплати наданих послуг замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від вартості простроченого платежу за договором за кожен день прострочки, але не більше 7% від суми простроченого платежу.

04 грудня 2019 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору 2, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти п. 3.2 Договору 2 в наступній редакції: договірна ціна за предметом Договору визначається зведеним кошторисом (Додаток № 2 до Договору) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток №3 до Договору) складає 2 793 967,23 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 558 793,45 грн. Загальна сума з ПДВ - 3 352 760,68 грн.

28 листопада 2019 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (далі - виконавець) укладено Договір №5/ЮУ/11-123-01-19-05998 на ремонт шунтуючого реактору 15 РШ фази «А», «В», «С» типу РОДЦ-110000750 зав. № 1319031, 166511, 1266510 з заміною високовольтних вводів 750 кВ (далі - Договір 3), за умовами якого, виконавець власними силами, якісно і у встановлений Договором термін зобов`язується надати послуги з ремонту шунтуючого реактору 15 РШ фази «А», «В», «С» типу РОДЦ-110000750 зав. № 1319031, 166511, 1266510 з заміною високовольтних вводів 750 кВ (далі - обладнання), а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.2 Договору 3 договірна ціна за предметом Договору визначається зведеним кошторисом (Додаток №2 до Договору 3) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток №3 до Договору 3) складає 933 465,93 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 186 693,19 грн.

Згідно п. 4.1 Договору 3 підставою для розрахунків сторін є двосторонній акт здачі-приймання наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками замовника і підрядника.

За умовами п. 4.2 Договору розрахунки з виконавцем за надані послуги здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 60 робочих днів після підписання акту здачі-приймання наданих послуг.

У відповідності до п. 9.3 Договору 3 за порушення термінів оплати наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від вартості простроченого платежу за Договором за кожен день прострочення, але не більше 7% від суми простроченого платежу.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов укладених між сторонами договорів позивачем було виконано, а відповідачем було прийнято роботи, згідно складених та підписаних наступних актів приймання-передачі, а саме:

- за Договором 1: акт №1 від 27.12.2019 на суму 1 196 575,55 грн., акт № 2 від 27.12.2019 на суму 74 193,60 грн.;

- за Договором 2: акт № 1 від 27.12.2019 на суму 3 057 398,11 грн., акт № 2 від 27.12.2019 на суму 5 319,72 грн., акт № 3 від 27.12.2019 на суму 59 225.33 грн., акт № 4 від 27.12.2019 на суму 230 817,52 грн.;

- за Договором 3: акт № 1 від 18.06.2020 на суму 774 261,14 грн., №2 від 18.06.2020 на суму 57 072,95 грн.

Відповідач в свою чергу, виконані позивачем роботи оплатив не у повному обсязі та з порушенням встановлених договорами строків оплати.

Як вбачається з матеріалів справи:

- за Договором 1 відповідачем перераховано згідно платіжних доручень №АЄС/2992 від 23.04.2020 - 74 193,60 грн., №АЄС/2995 від 23.04.2020 - 600 000 грн., №АЄС/4714 від 15.07.2020 - 140 000 грн., №АЄС/6670 від 05.10.2020 - 456 575,55 грн., в зв`язку з чим, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/13460/20 стягнуто з відповідача пеню, інфляційні втрати та 3% річних за період з 26.03.2020 по 21.08.2020, в зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 6 604,70 грн., 3% річних в розмірі 1 651,17 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 282,87 грн. нараховані за період з 22.08.2020 по 04.10.2020;

- за Договором 2 відповідачем перераховано згідно платіжних доручень № АЄС/2991 від 23.04.2020 - 59 225,33 грн., № АЄС/2990 від 23.04.2020 - 5 319,72 грн., № АЄС/7248 від 23.10.2020 - 500 000,00 грн., № АЄС/7518 від 04.11.2020 - 230 817,52 грн., в зв`язку з чим, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/13460/20 стягнуто з відповідача пеню, інфляційні втрати та 3% річних за період з 26.03.2020 по 21.08.2020, в зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення залишок заборгованості по Договору № 2 в розмірі 2 557 398,11 грн. та нараховані за період з 22.08.2020 по 22.10.2020 на суму заборгованості за Договором 2 в розмірі 3 057 398,11 грн. та за період з 23.10.2020 по 10.03.2021 на суму заборгованості за Договором 2 у розмірі 2 557 398,11 грн. пеня в розмірі 184 805,75 грн., 3% річних в розмірі 46 201,44 грн. та інфляційні втрати в розмірі 108 258,17 грн.

- за Договором 3 відповідачем перераховано згідно платіжних доручень № АЄС/7519 - 57 072,95 грн., № АЄС/7737 від 10.11.2020 - 774 261,14 грн., в зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення нараховані за період з 15.09.2020 по 09.11.2020 на суму заборгованості за Договором 3 в розмірі 57 072,98 грн. та за період з 15.09.2020 по 09.11.2020 на суму заборгованості за Договором 3 у розмірі 7774 266,14 грн. пеня в розмірі 15 193,16 грн., 3% річних в розмірі 3 798,29 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8 313,39 грн.

Відповідачем в свою чергу заявлено клопотання про зменшення пені на 90%.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно п. 4.1 Договору 2 підставою для розрахунків сторін є двосторонній акти здачі-приймання наданих послуг, підписані уповноваженими представниками замовника і підрядника.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору 2 позивачем було виконано, а відповідачем було прийнято роботи, згідно складених та підписаних наступних актів приймання-передачі № 1 від 27.12.2019 на суму 3 057 398,11 грн., № 2 від 27.12.2019 на суму 5 319,72 грн., № 3 від 27.12.2019 на суму 59 225.33 грн., № 4 від 27.12.2019 на суму 230 817,52 грн.

Положенням ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України закріплено обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

За умовами п. 4.2 Договору 2 розрахунки з підрядником за надані послуги здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 60 робочих днів після підписання актів здачі-приймання наданих послуг.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем перераховано згідно платіжних доручень № АЄС/2991 від 23.04.2020 - 59 225,33 грн., № АЄС/2990 від 23.04.2020 - 5 319,72 грн., № АЄС/7248 від 23.10.2020 - 500 000,00 грн., № АЄС/7518 від 04.11.2020 - 230 817,52 грн., а отже за відповідачем обліковується заборгованість за Договором 2 у розмірі 2 557 398,11 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів оплати вартості наданих послуг в розмірі 2 557 398,11грн., в тому числі в процесі розгляду справи, відповідачем до матеріалів справи не надано, як і не заперечно наявність означеної заборгованості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу за Договором 2 в сумі 2 557 398,11 грн.

В свою чергу, щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за Договорами, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/13460/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду стягнуто з Державного підприємства "Національна Атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківенергоремонт" за договором №1/ЮУ/11-123-01-19-05744 від 09.09.2019 пеню в розмірі 5110 грн 16 коп., 3% річних в сумі 766 грн 52 коп., за договором №2/ЮУ/11-123-01-19-05763 від 16.09.2019 пеню в сумі 2391 грн 19 коп., 3% річних в сумі 358 грн 68 коп., за договором №3/ЮУ/11-123-01-19-05816 від 07.10.2019 пеню в сумі 43997 грн 38 коп., 3% річних в сумі 8293 грн 15 коп, інфляційні втрати в сумі 7782 грн. 95 коп., за договором №4/ЮУ/11-123-01-19-05822 від 10.10.2019 пеню в сумі 198 245 грн 24 коп., 3% річних в сумі 40 029 грн. 25 коп., інфляційні втрати в сумі 42 898 грн, 22 коп. та судовий збір в сумі 5248 грн. 09 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на обставини справи, відповідач своїми діями порушив зобов`язання (ст. 610 ЦК України), тому він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування відповідальності, встановленої законом.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Cтаття 625 ЦК розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Отже, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо виплати вартості невід`ємних поліпшень орендованого приміщення, нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки, стягненню з відповідача за Договором 1 підлягають 3% річних в розмірі 1 646,17 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 282,87 грн., за Договором 2 підлягають стягненню 3% річних в розмірі 46 114,84 грн. та інфляційні втрати в розмірі 108 257,17 грн., за Договором 3 підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3 787,92 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8 313,39 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до п. 9.4 Договору 1, 2 та п. 9.3 Договору 3 за порушення термінів оплати наданих послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від вартості простроченого платежу за Договором за кожен день прострочки, але не більше 7% від суми простроченого платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, як вбачається із здійснених позивачем розрахунків, позивачем наведених приписів при нарахуванні пені не враховано, а також допущено арифметичні помилки, в зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягає пеня за Договором 1 в розмірі 5 389,09 грн., за Договором 2 в розмірі 38 811,72 грн., за Договором 3 в розмірі 15 151,65 грн.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені на 90%, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16 та у постанові від 27.02.2019 у справі №910/9765/18.

У постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

У постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 зазначено, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При цьому, суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Проте, в обґрунтування поданого клопотання відповідачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав для зменшення розміру, оскільки відсутність збитку у позивача, як і наявність заборгованості третіх осіб перед відповідачем, не є такими обставинами.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав зменшення розміру пені, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру пені.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" (55001, Миколаївська обл., місто Южноукраїнськ, промзона; ідентифікаційний код: 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківенергоремонт" (61017, м. Харків, вул. Сіриківська, буд.1; ідентифікаційний код: 32832085) за Договором №3/ЮУ/11-123-01-19-05816 на ремонт з заміною високовольтних вводів 150кВ та 330кВ автотрансформаторів ЗАТ фази "А", "В", "С" типу АОДЦТН-333000/750/330/15, зав. № 125684, 125683, 129170 від 30.09.2019 пеню в розмірі 5 389 (п`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн. 09 коп., 3% річних в розмірі 1 646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 17 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 282 (дві тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 87 коп., за Договором №4/ЮУ/11-123-01-19-05822 на капітальний ремонт, з заміною високовольтних вводів, пускорезервних трансформаторів власних потреб ОВТО3, ОВТО4 типу ТРДЦН-63000/330 зав. №130545, 130546 від 04.10.2019 заборгованість в розмірі 2 557 398 (два мільйони п`ятсот п`ятдесят сім тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 11 коп., пеню в розмірі 38 811 (тридцять вісім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 72 коп., 3% річних в розмірі 46 114 (сорок шість тисяч сто чотирнадцять) грн. 84 коп., інфляційні втрати в розмірі 108 257 (сто вісім тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 17 коп., за Договором №5/ЮУ/11-123-01-19-05998 на ремонт шунтуючого реактору 15 РШ фази "А", "В", "С" типу РОДЦ-110000750 зав. № 1319031, 166511, 1266510 з заміною високовольтних вводів 750 кВ від 28.11.2019 пеню в розмірі 15 151 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят одна) грн. 65 коп., 3% річних в розмірі 3 787 (три тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 92 коп., інфляційні втрати в розмірі 8 313 (вісім тисяч триста тринадцять) грн. 39 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 41 807 (сорок одна тисяча вісімсот сім) грн. 29 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.06.2021

Суддя О.А. Грєхова