Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/251/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська теплоенергетична компанія "ЕКОТЕПЛО" (03035, місто Київ, вул. Толстого Льва, будинок 63, офіс 2/6, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" (34640, Рівненська обл., Березнівський р-н, село Балашівка, вул. С. Б. Тулуба, будинок 28, )

про стягнення 12 492, 64 євро

у судове засідання сторони не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейська теплоенергетична компанія "ЕКОТЕПЛО" (далі ТОВ "Екотепло" або позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" (далі ТОВ "СРТ-Промліс" або відповідач) про стягнення 12 492, 64 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Фірмою "Nedpal B.V." (Нідерланди) (далі по тексту "Покупець") та ТОВ "СРТ-Промліс" (далі по тексту "Виконавець", "Постачальник") був укладений Контракт № NP-SRT-2018 від 12.06.2018.

На виконання умов вказаного Контракту, Покупцем було сплачено Постачальнику 20 000 євро, як попередня оплата за поставку партії продукції. Однак, відповідач (Постачальник) в порушення умов Контракту виконав свої зобов`язання не належним чином, а саме, поставив продукцію в рахунок попередньої оплати лише на суму 7 507,36 євро. А отже, відповідачем залишився не виконаний обов`язок з поставки товару за умовами вищевказаного Контракту на суму 12 492,64 євро.

Разом з цим, позивач зазначив, що за Договором цесії Фірма "Nedpal B.V." ("Первісний кредитор") відступила ТОВ "Екотепло" право вимоги до ТОВ "СРТ-Промліс" за Контрактом № NP-SRT-2018 від 12.06.2018 на суму 12 492, 64 євро, про що Постачальника було повідомлено листом.

А тому, враховуючи вище наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 12 492, 64 євро.

Ухвалою суду від 09.04.2021, зокрема, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.04.2021.

У судовому засіданні 27.04.2021, на стадії дослідження доказів, судом оголошувалася перерва до 18.05.2021, про що, відповідач повідомлявся ухвалою суду від 27.04.2021.

У судовому засідання 18.05.2021 представником позивача були подані клопотання № 2/05 від 13.05.2021 та б/н від 18.05.2021 про долучення до матеріалів справи наступних доказів: копія Доповнення № 1 до Контракту № NP-SRT-2018 від 12.06.2018; копія виписки з банківського рахунку Фірми "Nedpal B.V."; копія листа Фірми "Nedpal B.V." від 07.05.2021; копія виписки з банківського рахунку за 15.07.2019 та 25.11.2019; копії рахунків фактури від 04.06.2019 та від 27.01.2019.

Також у даному судовому засіданні, судом визнано причини неподання вказаних доказів поважними та долучено їх до матеріалів справи, а також оголошено перерву до 08.06.201, про що відповідача повідомлено ухвалою суду від 18.05.2021.

У судове засідання 08.06.2021, в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" з`явився представник позивача, однак у зв`язку з відсутністю звуку зі сторони останнього, суд дійшов висновку про неможливість розгляду справи за участі представника позивача.

Разом з тим, представник відповідача у дане судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Також відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, представника відповідача та відзиву останнього за наявними у ній матеріалами, у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2018 між ТОВ "СРТ-Промліс" (далі по тексту "Виконавець", "Постачальник") та Фірмою "Nedpal B.V." (Нідерланди) (далі по тексту "Покупець", "Замовник" або "Первісний кредитор") був укладений Контракт № NP-SRT-2018 (далі Контракт, а.с. 5-6), за умовами якого Виконавець зобов`язався виготовити та відправити на адресу Покупця обумовлену в даному Контракті продукцію (далі "Продукція") по узгодженим на кожну відправку цінам, специфікації, термінам і якості. Назва продукції: заготовки для виготовлення піддонів з хвойних та м`яколистяних порід, свіжозпилених або сушених (п. п. 2, 1 Контракту).

Пунктом 7.4. Контракту передбачено, що попередня оплата на поставку партії продукції здійснюється Замовником згідно рахунку Виконавця. Строк поставки продукції Виконавцем на адресу Замовника не може перевищувати 30 (тридцять) днів з моменту надходження попередньої оплати. Поставка продукції в цьому випадку має здійснюватися до її повного погашення за ціною, зафіксованою Виконавцем в рахунку на попередню оплату.

Умовами Контракту передбачено, що правом, яке регулює даний Контракт є матеріальне право України (п. 10.8 Контракту).

У пункті 3 Контракту визначено, що цей Контракт складений на російській мові та має юридичну силу від дати підписання до 31 грудня 2018 року.

Контракт підписаний представниками Покупця та Виконавця та скріплений печатками цих сторін.

29 грудня 2018 року між Виконавцем та Покупцем укладено Доповнення № 1 до Контракту (а.с. 44), за умовами якого Сторони дійшли до взаємної згоди продовжити строк дії даного Контракту до 31 грудня 2020 року. Всі інші умови контракту залишаються без змін і Сторони підтверджують свої зобов`язання відносно них.

Як стверджується матеріалами справи, а саме, виписками про рух коштів (а.с. 13-14, 45-46, 51-54), 15.07.2019 та 25.11.2019 Покупцем, на виконання умов Контракту, сплачено на користь відповідача 20 000,00 євро.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що станом на 21.12.2020 відповідачем, в рахунок вищевказаних попередніх оплат, поставлено Продукції на суму 7 507,36 євро. Таким чином, відповідачем залишилися не виконані зобов`язання за Контрактом на суму попередньої оплати - 12 492,64 євро.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, 12.06.2020 між позивачем (Новий кредитор) та Первісним кредитором (Покупцем за Контрактом) було укладено Договір відступлення права вимоги (Цесії) № 1 (далі Договір цесії, а.с. 7-10), за умовами якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредитору, і стає кредитором за Контрактом № NP-SRT-2018 від 12.06.2018 укладеним між Первісним кредитором та ТОВ "СРТ-Промліс" (п. 1 Договору).

Пунктом 1.2. Договору цесії визначено, що за цим договором Новий кредитор набуває право вимагати від Боржника, зокрема, поставки заготовок для виробництва піддонів з хвойних та м`яколистяних порід на суму 12 492,64 євро відповідно до умов Основного договору (Контракту) або сплати вказаної суми відповідно до законодавства України.

Згідно п. 6.1. Договору цесії, даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Даний договір підписаний представниками Первісного кредитора та Нового кредитора, а також скріплений печатками цих сторін.

Відповідач був повідомлений про відступлення права вимоги за Контрактом у письмовій формі (а.с. 11, 12).

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено перехід до нього прав вимоги до відповідача за Контрактом.

Разом з тим, зобов`язання Постачальника за Контрактом на суму попередньої оплати 12 492,64 євро залишились не виконані.

05 січня 2021 року позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про поставку заготовок для виробництва піддонів з хвойних та м`яколистяних порід на суму 12 492 євро 64 євроцентів відповідно до вимог Контракту та Договору цесії. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с. 15,16).

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

21 січня 2021 року позивач на адресу відповідача надіслав вимогу про виконання зобов`язання - повернення попередньої оплати сплаченої за Контрактом у сумі 12492 євро 64 євроцентів (а.с. 17,18).

Станом на час розгляду даної справи докази виконання зі сторони ТОВ "СРТ-Промліс" своїх зобов`язань по Контракту на користь Нового кредитора, а саме, поставки товару на суму 12 492 євро 64 євроцентів чи повернення попередньої оплати суду не надані.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови Контракту, заборгувавши позивачу 12 492 євро 64 євроцентів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Контракт є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму ( частина 1 статті 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 цієї ж статті).

Згідно положень ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Законодавець зазначає, що вимога про "повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні" означає, що у разі припинення зобов`язання через неможливість його виконання, яке виникло внаслідок обставин, за які жодна із сторін не відповідає, або у зв`язку із добровільною відмовою від зобов`язання обох сторін, сторона, що виконала своє зобов`язання повністю або частково, має право вимагати повернення виконаного.

Як вже зазначалося вище в рамках дії Контракту, Фірма "Nedpal B.V." право вимоги якої перейшло до позивача, здійснила попередню оплату за товар. Внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до господарського суду з позовною вимогою про повернення попередньої оплати.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи, що належних доказів виконання відповідачем зобов`язань за Контрактом у встановлений ним строк, суду не надано, суд дійшов висновку про правомірність доводів позивача про стягнення з відповідача 12 492 євро 64 євроцентів попередньої оплати.

Відповідно до п. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, враховуючи усе викладене вище у сукупності, суд дійшов висновку що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська теплоенергетична компанія "ЕКОТЕПЛО" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю"СРТ-Промліс" про стягнення 12 492, 64 євро підлягає до задоволення.

При цьому, з приводу визначення еквівалента іноземної валюти у національній валюті у судовому рішенні, суд вважає за доцільне звернути увагу на таке.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема поставки, не суперечить чинному законодавству.

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово.

Отже, з метою недопущення вказаної двозначності, господарський суд дійшов висновку щодо визначення в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості саме у валюті зобов`язання - Євро, без наведення еквіваленту у національній валюті України.

Судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 6 190,18 грн покладаються на відповідача з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська теплоенергетична компанія "ЕКОТЕПЛО" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" про стягнення 12 492, 64 євро задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" (34640, Рівненська обл., Березнівський р-н, село Балашівка, вул. С.Б. Тулуба, будинок 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська теплоенергетична компанія "ЕКОТЕПЛО" (03035, місто Київ, вул. Толстого Льва, будинок 63, офіс 2/6, ) 12 492 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто два) євро 64 євроцентів та 6 190 (шість тисяч сто дев`яносто) грн 18 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текс рішення складено та підписано суддею 11.06.2021.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич