ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. Справа№ 925/398/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фонду Державного майна України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.03.2021 про забезпечення позову у справі №925/398/21 (суддя Скиба Г.М.)

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі:

1. Публічне акціонерне товариства «Черкасиобленерго»,

2. Фонд Державного майна України,

за участі представників згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , заявник) звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), з вимогами про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Загальним зборам Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (ідентифікаційний , 18000 м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) приймати рішення про припинення повноважень Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням законної сили у цій справі та приймати рішення про обрання Голови (тимчасом виконуючого обв`язки Голови) Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.03.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Заборонено загальним (позачерговим загальним) зборам Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» приймати рішення про припинення повноважень Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням законної сили у цій справі та приймати рішення про обрання Голови (тимчасом виконуючого обв`язки Голови) Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням суду законної сили.

Задовольняючи подану ОСОБА_1 заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції погодився з викладеними у заяві доводами про те, що:

- у разі невжиття заходів забезпечення позову буде унеможливлено ефективний захист та поновлення порушених прав Заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду;

- невжиття таких заходів може призвести до суттєвого порушення прав Заявника, нанесення йому непоправних матеріальних збитків та необхідності звернення з новими позовами до суду;

- у разі задоволення позову Заявника, сам по собі судовий захист втратить ефективність і цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу;

- захід забезпечення позову в даному випадку має тимчасовий та вимушений характер і спрямований виключно на недопущення негативних наслідків для Заявника до вирішення спору;

- вжиття заходів забезпечення позову таким шляхом не обмежує права та законні інтереси ПАТ «Черкасиобленерго», не призведе до втручання у звичайну господарську діяльність ПАТ «Черкасиобленерго» чи до погіршення стану його майна та не позбавляє останнього його конституційних прав на діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджає займатися господарською діяльністю як такою взагалі, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для справедливого та ефективного захисту від ймовірного порушення прав і запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог;

- викладене забезпечує збереження балансу інтересів сторін, а вжиття саме таких заходів забезпечення позову узгоджується із критеріями розумності, обгрунтованості та адекватності;

- зустрічне забезпечення не є обов`язковим.

З посиланням на встановлене та норми статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України і подані заявником докази - копію повідомлення ФДМУ про дистанційне проведення позачергових загальних зборів ПАТ «Черкасиобленерго», інформацію про приналежність державі Україна акцій у статутному капіталі ПАТ «Черкасиобленерго», докази володіння заявником акціями ПАТ «Черкасиобленерго», суд зауважив, що вільне волевиявлення заявника та очікувана ймовірність порушення процедури скликання та проведення позачергових загальних зборів ПАТ «Черкасиобленерго» з боку ФДМУ, у звязку з цим незаконна зміна керівництва на стратегічному підприємстві, є підставою для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений ОСОБА_1 у відповідній заяві.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою, Фонд Державного майна України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.03.2021 у справі №925/398/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обгрунтування вимог за апеляційною скаргою, ФДМУ посилається на:

недотримання судом першої інстанції положень частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України в частині необхідності розгляду спору відповідачем, у якому є центральний орган виконавчої влади виключно Господарським судом міста Києва;

встановлення необгрунтованих обмеженнь заходами забезпечення позову, вжитими судом, у реалізації ФДМУ як акціонером АТ «Черкасиобленерго» своїх корпоративних прав, зокрема щодо участі в управлінні товариством, чим порушено статтю 25 Закону України «Про акціонерні товариства», положення Статуту Товариства;

безпідставність висновку суду щодо розповсюдження дії Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 №777 (далі також - Порядок №777) на АТ «Черкасиобленерго», оскільки воно не належить до підприємств державного сектору економіки;

те, що подана заявником заява, як і оскаржувана ухвала суду грунтуються виключно на припущеннях, необгрунтовані належними та допустимими доказами;

порушення судом приписів статті 42 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом обмежено ФДМУ у праві надати спростування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Одночасно в апеляційній скарзі ФДМУ зявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

27.04.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження, однак, апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав не виконання апелянтом вимог статті 259 Господарського процесуального кодексу України та не надання суду доказів надсилання Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» копії апеляційної скарги і доданих до неї документів у встановленому законом порядку. Апелянту надано десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду доказів надсилання Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» копії апеляційної скарги і доданих до неї документів у встановленому законом порядку (листом з описом вкладення) на адресу місцезнаходження юридичної особи.

19.05.2021 апелянтом подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 10.06.2021.

07.06.2021 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржувану ухвалу без змін. Позивач наполягає на:

відсутності підстав для розгляду спору Господарським судом міста Києва, з огляду на визначений позивачем, у порядку статей 138, 139 Господарського процесуального кодексу України, статут ФДМУ як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору;

тому, що поданий на розгялду суду спір є спором учасника товариства з товариством, відтак, підсудність спору визначена з урахуванням положень статей 20, 21, 30 Господарського процесуального кодексу України;

вмотивованості висновків суду щодо необхідності застосування Порядку №777 під час вирішення питання про обрання нового Голови правління АТ «Черкасиобленерго», з огляду на віднесення АТ «Черкасиобленерго» до підприємств державного сектору економіки;

співмірності вжитих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обсягу порушеного права позивача.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пономаренко Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.06.2021 у справі №925/398/21, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пономаренко Є.Ю., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 прийнято апеляційну скаргу Фонду Державного майна України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.03.2021 про забезпечення позову у справі №925/398/21 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021, з урахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 про виправлення описки, відкладено розгляд справи на 17.06.2021.

16.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ПАТ «Черкасиобленерго» на апеляційну скаргу.

17.06.2021 в судове засідання, з`явилися представники сторін. Представник Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" повідомила суд про подання відзиву 16.06.2021.

Колегією суддів вказаний відзив залишено без розгляду, з огляду на те, що його подано після закінчення процесуальних строків. Так, ухвалою Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 24.05.2021, зокрема, роз`яснено учасникам апеляційного провадження право подати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали, але не пізніше 02.06.2021. Крім того, попереджено учасників справи, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Як вбачається з поштового повідомлення (міститься в матеріалах справи), Публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження від 24.05.2021 отримано 31.05.2021. Отже, Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" могло скористатися своїм правом на безумовне поновлення строків для подання відзиву на апеляційну скаргу у строк до 07.06.2021 (включно).

Разом з тим, звернувшись з відзивом 16.06.2021 Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" не порушило питання щодо поновлення йому строків на подання відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим колегією суддів вказаний відзив залишено без розгляду відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявив усний відвід колегії суддів, з огляду на ненадання йому можливості ознайомитися з відзивом на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду Поляк О.І. (головуючий), Кропивної Л.В., Руденко М.А. від розгляду справи №925/398/21 необґрунтованою та відмовлено в її задоволенні з підстав відсутності обставин, які в розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України можуть свідчити про упередженість судді.

Розглянувши подану скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам про наявність виключних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов висновку про їх обґрунтованість. Колегія суддів Північного апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду у зв`язку із наступним.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, «з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову» (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Разом з тим, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

імовірності ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту (поновлення) прав та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову до суду.

Вимоги заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Загальним зборам Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» приймати рішення про припинення повноважень Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням законної сили у цій справі та приймати рішення про обрання Голови (тимчасом виконуючого обв`язки Голови) Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням законної сили вмотивовані обставинами щодо:

отримання 01.03.2021 заявником з офіційного сайту ФДМУ (http://www.spfu.gov.uа) повідомлення про скликання та проведення позачергових загальних зборів ПАТ «Черкасиобленерго» з запропонованим порядком денним:

«До уваги акціонерів

Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

(далі - ПАТ «Черкасиобленерго», Товариство), ,

місцезнаходження Товариства:

Україна, 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285.

Повідомляємо Вас про дистанційне проведення позачергових загальних зборів ПАТ «Черкасиобленерго»!

прийняття рішення про скликання позачергових загальних зборів ПАТ «Черкасиобленерго» та дистанційне їх проведення (далі - позачергові загальні збори) Фондом державного майна України як акціонером, який є власником 10 і більше відсотків голосуючих акцій Товариства, враховуючи вимоги статті 47 Закону України «Про акціонерні товариства» та деталізоване визначення у повідомленні порядку проведення цих зборів, обсяг питань, поставлених на вирішення, порядок включення інших питань акціонерами до порядку денного, порядку участі акціонерів у позачергових загальних зборах.

приналежністю ФДМУ (державі Україна) 71% статутного капіталу ПАТ «Черкасиобленерго», що підтверджено рішеннями судів у справах №925/965/16 та №01/1494(14-01/1494).

діями ФДМУ протягом 2020-2021 років спрямованими на скликання позачергових загальних зборів з порядком денним про припинення повноважень Голови Правління ПАТ та обрання ТВО Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго»;

розповсюдження дії Постанови КМУ від 03.09.2008 №777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки» на порядок призначення Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго», яка не передбачає можливості та процедури призначення ТВО Голови Правління акціонерного товариства державного сектору економіки - без проведення відбору кандидатів та конкурсу на заміщення посади;

відсутності у повідомленні ФДМУ, розміщеного на його офіційному веб-сайті жодної інформації, що призначення виконуючого обов`язків Голови Правління якимось чином пов`язане із проведенням конкурсу та обмежено 3-місячним терміном. Більше того, запропонована кандидатура Голови ПАТ ОСОБА_3 не була погоджена відповідним рішенням Кабінету міністрів України;

заявленого ОСОБА_1 наміру звернутись до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Фонду Державного майна України та ПАТ «Черкасиобленерго» з позовними вимогами про визнання незаконними дій Фонду щодо обрання ТВО Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго» та спонукання Фонду та ПАТ «Черкасиобленерго» до оголошення конкурсу на посаду Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго», оскільки ФДМУ, будучи власником від імені держави 71 % акцій у статутному капіталі Товариства, не бажає ініціювати проведення конкурсного відбору для обрання Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго», натомість систематично здійснює дії направлені на обрання саме виконуючого обов`язків Голови Правління Товариства без ініціювання проведення конкурсного відбору на посаду Голови Правління Товариства. За висновком заявника, ці обставини свідчать про явну протиправність дій ФДМУ. Заявник вважає такі дії порушенням чинного законодавства та статутних умов ПАТ «Черкасобленерго», акціонером якого він є та має право на участь у вирішенні загальних та організаційних питань діяльності акціонерного товариства.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, судом першої інстанції не було встановлено жодних фактичних обставин, які, в силу вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, вказували б на наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачаєтья, що суд першої інстанції лише встановив здійснення ФДМУ як акціонером корпоративних прав, обумовлених статтями 25, 47 Закону України «Про акціонерні товариства» та без належного правового обгрунтування - в ухвалі суд лише «погодився» з переконаннями заявника про те, що:

- у разі невжиття заходів забезпечення позову буде унеможливлено ефективний захист та поновлення порушених прав Заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду;

- невжиття таких заходів може призвести до суттєвого порушення прав Заявника, нанесення йому непоправних матеріальних збитків та необхідності звернення з новими позовами до суду;

- у разі задоволення позову Заявника, сам по собі судовий захист втратить ефективність і цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу;

- захід забезпечення позову в даному випадку має тимчасовий та вимушений характер і спрямований виключно на недопущення негативних наслідків для Заявника до вирішення спору;

- вжиття заходів забезпечення позову таким шляхом не обмежує права та законні інтереси ПАТ «Черкасиобленерго», не призведе до втручання у звичайну господарську діяльність ПАТ «Черкасиобленерго» чи до погіршення стану його майна та не позбавляє останнього його конституційних прав на діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджає займатися господарською діяльністю як такою взагалі, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для справедливого та ефективного захисту від ймовірного порушення прав і запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог;

- викладене забезпечує збереження балансу інтересів сторін, а вжиття саме таких заходів забезпечення позову узгоджується із критеріями розумності, обгрунтованості та адекватності.

Переглядаючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, колегія суддів погоджується з доводами ФДМУ, що оскаржуваною ухвалою суд безпідставно обмежив його у здійсненні корпоративних прав.

Так, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або наявність очевидних ознак порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, дією або бездіяльністю відповідача до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, повязані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними та адекватними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі №826/5233/18.

Із заяви про вжиття заходів до забезпечення позову убачається, що ОСОБА_1 вважає дії саме ФДМУ як акціонера, який володіє 71% акцій ПАТ «Черкасиобленерго» щодо скликання та проведення у майбутньому позачергових загальних зборів із вирішення питань зміни Голови Правління Товариства такими, що будуть відповідати Порядку №777. Саме до ФДМУ у заяві про вжиття заходів забезпечення позову має намір звернутись ОСОБА_1 із позовними вимогами про визнання незаконними дій Фонду щодо обрання ТВО Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго» та спонукання Фонду та ПАТ «Черкасиобленерго» до оголошення конкурсу на посаду Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго». Більше того, ОСОБА_1 по тексту заяви саме ФДМУ називає Відповідачем у справі.

Обгрунтовуючи наявність порушеного права, заявник вказує на те, що дії ФДМУ неминуче можуть призвести до поновлення на посаді ОСОБА_4 , що у свою чергу призведе до зменшення обсягу доходів Товариства, та відповідно до зменшення обсягу дивідендів Позивача, що порушить його права як акціонера Товариства.

Одночасно, за приписами частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

За частиною 1 статті 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відтак, враховуючи підстави та предмет позовних вимог, які мав намір заявити ОСОБА_1 у позові, як і визначення ним ФДМУ у якості відповідача та спрямування позовних вимог саме на оскарження дій ФДМУ як акціонера ПАТ «Черкасиобленерго», позов, як і подана заявником заява про вжиття заходів забезпечення позову мали б розглядатись у Господарському суді міста Києва.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Gurov проти Молдови» (№ 3645502, рішення від 11 липня 2006 року), «Олександр Волков проти України» (№ 21722/11, рішення від 9 січня 2013 року), «DMD Group A.S. проти Словаччини» (№ 1933403, рішення від 5 жовтня 2010 року), «Сокуренко і Стригун проти України» (№№ 29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року) ЄСПЛ наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Тобто, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд порушив приписи статті 30 Господарського процесуального кодексу України та статтю 6 Конвенції, що є підставою для її скасування.

Одночасно, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що у подальшому ним було заявлено позов, щодо вимог якого вжито заходи забезпечення позову не до ФДМУ, а до ПАТ «Черкасиобленерго», оскільки суд, розглядаючи подану акціонером заяву про вжиття заходів забезпечення позову мав виходити із обставин, викладених у заяві та предмету позовних вимог. Як, до речі, і заявник, у подальшому подаючи позовну заяву мав виходити із ідентичності як позовних вимог, так і складу сторін спору, визначених у заяві про забезпечення позову, поданої до подання позову, та позовної заяви, поданої протягом 10 днів після звернення до суду із вимогами про вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, переглядаючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, колегія суддів також враховує, що обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Саме на відновлення порушеного права та охоронюваного законом інтересу подається позов, а заходи забезпечення позову, у такому випадку, забезпечують можливість ефективного відновлення порушеного права та охоронюваного законом інтересу, у випадку задоволення позову.

За частиною 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Задовольнивши заяву ОСОБА_1 , суд фактично заборонив Вищому органу управління товариством здійснювати управління поточною діяльністю товариства, оскільки встановлена судом заборона Загальним зборам Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» стосується усіх рішень про припинення повноважень Голови Правління ПАТ «Черкасиобленерго» та про обрання Голови (тимчасово виконуючого обв`язки Голови) Правління ПАТ «Черкасиобленерго» до набрання рішенням законної сили у цілому, без прив`язки до заявлених вимог позивача, зазначених у заяві про забезпечення позову, щодо неправомірності дій ФДМУ стосовно скликання та проведення позачергових загальних зборів 21.03.2021 із визначеними у Порядку денному питаннями щодо припинення повноважень Голови правління Товариства (Припинити з 31 березня 2021 року повноваження Голови правління Товариства Самчука Олега Григоровича) та обрання Голови (тимчасово виконуючого обов`язки Голови) виконавчого органу Товариства (Обрати з 01 квітня 2021 року ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обов`язки Голови виконавчого органу Товариства).

Оскільки за змістом статті 4 Господарського процесуального кодексу України об`єктом захисту, у тому числі судового, є лише порушене, невизнане або оспорюване право чи охоронюваний законом інтерес, а не потенціна можливість порушення таких прав позивача у майбутньому, то і заходи забезпечення позому мають убезпечувати позивача від подальших порушень його прав та перебувати у взаємозвязку із заявленими позовними вимогами.

Викладеним вимогам ні подана заява про забезпеченя позову, ні оскаржувана ухвала не відповідають.

Заборонивши Загальним зборам Товариства приймати будь-які рішення щодо зміни складу правління товариства, без прив`язки до неправомірних дій ФДМУ щодо скликання та проведення позачергових загальних зборів у березні 2021 року, якими заявник обгрунтовував свої позовні вимоги, суд, забезпечивши позов у такий спосіб фактично вийшов за межі позовних вимог.

Колегія суддів, переглядаючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову в апеляціному порядку також не може не звернути увагу на приписи частини 11 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, за якими не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову суд, ухилившись від встановлення обставин щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, натомість надав оцінку вимогам заявника заявленими по суті спору, а саме, щодо приналежності ФДМУ контрольного пакету акцій, віднесення товариства до підприємств державного сектору економіки, необхідності застосування Порядку №777 при зміні складу виконавчого органу товариства та протиправності дій ФДМУ щодо скликання та проведення позачергових загальних зборів без оголошення конкурсу та схвалення кандидата тимчасово виконуючого обовязки голови правління КМ України.

Зі змісту заяви про забезпечення позову, поданого відзиву на апеляційну скаргу та змісту позовної вимоги, наведеної у заяві, убачається що вимоги ОСОБА_1 спрямовані на блокування будь-яких змін у складі правління товариством, та спонуканні ФДМУ здійснити зміну керівника товариства за процедурою, визначеною у Порядку 777, лише у такий спосіб, його права акціонера будуть захищені. Характер вжитих судом заходів забезпечення позову, не обмежених конкретними діями у часі, свідчить про досягнення заявником обраного ним способу захисту прав ще на стадії вжиття заходів забезпечення позову, тобто без розгляду справи по суті.

Матеріали справи містять копію позову, який втім, не може бути розцінений судом як такий, в забезпечення якого ОСОБА_1 подавалась заява, що є предметом розгляду. Так, згаданий позов містить інший склад сторін стору - ФДМУ визначений як третя особа у справі, а вимоги адресовані Наглядовій раді Товариства щодо виконання її обов`язків, пов`язаних із затвердженням порядку денного Загальних зборів Товариства.

У зв`язку з викладеним, враховуючи відсутність будь-яких доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення, а також того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову - відсутні.

Висновки суду першої інстанції про протилежне зроблені при неправильному застосуванні судом статей 30, 136, 137 Господарського процесуального кодексу України. Так, судом розглянуто заяву з порушенням правил виключної підсутдності, вжито заходів забезпечення позову без зясування наявності підстав для такого забезпечення з виходом за межі заявлених позивачем вимог, тобто без належних для цього правових підстав та фактичних обставин справи. Судом допущено порушення статті 6 Конвенції.

Як унормовано статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) незясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 26.03.2021 підлягає скасуванню, а подана ФДМУ апеляційна скарга -задоволенню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду, розподіл сум судового збору згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України має здійснюватись судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

Керуючись статтями 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду Державного майна України - задовольнити, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.03.2021 про забезпечення позову у справі №925/398/21 - скасувати.

2. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

3. Матеріали оскарження ухвали у справі №925/398/21 повернути до Господарського Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.06.2021.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко