РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2021Справа № 911/533/21

За позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "НИВА+"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термо-Град"

про стягнення 555 178, 80 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

секретар с/з Лисенко А.І.

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Костріца С.Ю., за дог. про над. прав. доп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "НИВА+" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термо-Град" про стягнення безпідставно одержаних коштів за платіжним дорученням №818 від 11.02.2021 у розмірі 555 178,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.09.2021 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 відкрито провадження у справі №911/533/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.02.21 позивачем було здійснено оплату на рахунок відповідача в розмірі 555 178,80 грн згідно платіжного доручення №818 від 11.02.2021р. Позивач зазначає, що вказані кошти ним були сплачені помилково, в зв`язку з чим 11.02.21 ним направлено лист-вимогу про повернення помилково сплачених коштів, яка не була задоволена відповідачем, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що не одержував від позивача листів щодо повернення грошових коштів в розмірі 555 178,80 грн., доказів їх направлення відповідачу матеріали справи не містять. Відповідач зазначає, що грошові кошти в розмірі 555 178,80 грн. перераховані позивачем згідно платіжного доручення №818 від 11.02.2021р. як попередня оплата за товар згідно виставленого відповідачем рахунку №ТГ 388 від 08.02.2021 р., в якому вказано призначення платежу. Замовлений товар був закуплений відповідачем, позивача повідомлено про можливість його отримання.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що не укладав із відповідачем договору купівлі-продажу.

У судовому засіданні 25.05.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін в судових дебатах, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Агрофірма «НИВА+» на рахунок ТОВ «ТЕРМО-ГРАД» було 11 лютого 2021 року здійснено передоплату у розмірі 555 178,80 грн. за матеріали згідно рахунку № ТГ 388 від 08.02.2021 р., що підтверджується платіжним дорученням №818 від 11 лютого 2021 року, в якому вказано призначення платежу: «сплата за матеріали згідно рахунку №ТГ 388 від 08.02.2021 р.».

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Разом з тим, зазначене не перешкоджає для підтвердження такого правочину посилатись на інші докази. Отже, відсутність договору у письмовій формі як окремого документа не свідчить про відсутність факту його укладення.

Зі змісту вищезазначених видаткових накладних та актів надання послуг вбачається, що сторонами досягнуто згоди з таких умов договору, як предмет та ціна договору, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що сторонами було укладено договір у спрощеній формі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи те, що відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату товару, в якому погоджено який товар має бути поставлено, його ціну, приймаючи до уваги, що позивачем оплачено виставлений відповідачем рахунок, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем укладений договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Таким чином посилання позивача на помилкове перерахування ним відповідачу грошових коштів в розмірі 555 178,80 грн. згідно рахунку № ТГ 388 від 08.02.2021 р. є необґрунтованими.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивачем та відповідачем не погоджено строк купівлі-продажу товару, доказів звернення позивача до відповідача з вимогою про передачу товару матеріали справи не містять; як і не містять доказів відмови продавця передати товар.

Одночасно з цим, матеріали справи не містять доказів відмови продавця від одержання товару, не містять доказів припинення дії договору купівлі-продажу, укладеного у спрощений спосіб, будь-яким передбаченим законом способом.

Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи те, що сторонами укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб, доказів припинення дії якого матеріали справи не містять, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на помилкове перерахування грошових коштів в розмірі 555 178,80 грн. відповідачу, в зв`язку з чим на час звернення позивача з даним позовом суд не вбачає наявності правових підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 233, 237 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складання тексту рішення: 14.06.2021