ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2021 Справа № 920/532/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області, у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши матеріали справи № 920/532/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз Збут (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, код ЄДПРОУ 39586236)

до відповідача: Путивльської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Р. Руднєва Путивльської міської ради (41500, Сумська область, Путивльський район, м. Путивль, вул. Першотравнева, буд. 76, )

про стягнення 39 020 грн. 42 коп.

представники учасників справи:

позивача: Коробейник А.В.,

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 41ВВ407-381-20 від 03.03.2020 про закупівлю природного газу у розмірі 37 864 грн. 42 коп., суму інфляційних втрат 913 грн. 25 коп., суму 3% річних у розмірі 242 грн. 75 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено у судове засідання на 22.06.2021.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України).

У ч. 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

10.06.2021 відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив.

03.03.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (позивач постачальник) та Путивльською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 ім. Р.Руднєва Путивльської міської ради (відповідач споживач) був укладений договір № 41ВВ407-381-20 про закупівлю природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктами 1.2, 1.3 договору сторони погодили річний плановий обсяг газу, а також планові обсяги по місяцях. В період дії договору сторони шляхом укладення додаткових угоди змінювали обсяги газу по місяцях.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів 03.03.2020 в інформаційній платформі оператора ГТС до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою № 5 від 30.12.2020 сторони продовжили строк дії договору на час достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, у зв`язку з чим змінили та виклали п. 9.1. договору в наступній редакції: « 9.1. Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє з моменту підписання і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів 03.03.2020 в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.01.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання здійснення».

Розрахунковий період у відповідності з п. 4.1. договору становить один календарний місяць.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: оплата за фактично використаний обсяг спожитого природного газу здійснюється до 30 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу на підставі рахунку та акта приймання-передачі газу.

Згідно з п. 4.3. договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, в січні 2021 року відповідачу поставлено природного газу на суму 124169,83 грн. з ПДВ. Факт отримання газу відповідачем підтверджується актом приймання-передачі природного газу належним чином підписаним сторонами та скріпленим печаткою, відповідно до якого нарахування становлять 124169,83 грн. з ПДВ за січень 2021 року (акт № СМ381000416 від 31 січня 2021 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору свої зобов`язання належним чином не виконав і за отриманий природний газ вчасно та у повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим заборгованість відповідача станом на 19.05.2021 за договором становить 37864 грн. 42 коп., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків від 30.03.2021.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на дату розгляду даної справи в суді відповідачем заборгованість за поставлений природний газ не сплачена, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 37864 грн. 42 коп. заборгованості за поставлений природний газ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того позивач нарахував відповідачу 242 грн. 75 коп. 3 % річних за період з 03.03.2021 по 19.05.2021 та 913 грн. 25 коп. інфляційних втрат за березень - квітень 2021 року, відповідно до доданих до позову розрахунків.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що факт прострочення відповідачем зобов`язання по договору встановлений судом, - вимога позивача про стягнення з відповідача 242 грн. 75 коп. 3 % річних за період з 03.03.2021 по 19.05.2021 та 913 грн. 25 коп. інфляційних втрат за березень - квітень 2021 року є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 37864,42 грн. основного боргу визнав, про що повідомив у заяві про визнання позову, яка надійшла на адресу суду 10.06.2021.

На підставі п.1 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідачем подано заяву про визнання позову, яка підписана директором Корнєвою Т.П., не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому суд дійшов висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем у зв`язку з чим постановляє рішення про повне задоволення позовних вимог.

На підставі приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України суд повертає позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1135,00 грн., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1618 від 14.05.2021, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 1135,00 грн., що складає 50 відсотків судового збору, покладається на відповідача оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 191, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Путивльської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Р. Руднєва Путивльської міської ради (41500, Сумська область, Путивльський район, м. Путивль, вул. Першотравнева, буд. 76, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз Збут (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, код ЄДПРОУ 39586236) 37864 грн. 42 коп. (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 42 копійки) основного боргу, 242 грн. 75 коп. (двісті сорок дві гривні 75 копійок) 3 % річних, 913 грн. 25 коп. (дев`ятсот тринадцять гривень 25 копійок) інфляційних втрат, 1135 грн. 00 коп. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю Сумигаз Збут (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, код ЄДПРОУ 39586236) з державного бюджету (ГУК Сум. обл./Сумська МТГ/22030101; код 37970404 Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок UA 3018540; код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 1135 грн. 00 коп., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1618 від 14.05.2021, у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.06.2021.

Суддя В.В. Яковенко