УХВАЛА

м. Київ

18.06.2021Справа № 910/9714/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про видачу судового наказу за вимогою до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про стягнення заборгованості в розмірі 16 179, 39 грн, яка виникла з підстав неналежного виконання зобов`язань за договором № 2 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 16.03.2021.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вона підлягає направленню до господарського суду за виключною підсудністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 дійшла до висновку, що до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

В даному випадку, вимоги за заявою про видачу судового наказу вмотивовані неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором № 2 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 16.03.2021, предметом якого є забезпечення надання комунальних послуг (оплата природного газу, електропостачання, оплата водопостачання та водовідведення) в нежитловій будівлі, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Сквира, пров. Якушкіна, 3.

З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, в даному випадку підлягають застосуванню норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ГПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

Таким чином, оскільки нерухоме майно в спірному випадку розташоване в Київській області, то, враховуючи правила виключної підсудності, заява Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області разом з доданими до неї документами підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про видачу судового наказу за вимогою до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про стягнення заборгованості, передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01000, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова