ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/15883/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н. Г. - головуючого, Жукова С. В., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Громак В. О.

за участю представників: Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві - адвоката Кухаревської Н. О., Національної поліції України - Грінцова М. М., Міністерство внутрішніх справ - Костіної Т. Л., Державної казначейської служби України - Бойко М. А., ТОВ "Агро-Дельта Груп" - адвокатів Бурковського О. А., Курлапової С. В., Курлапова М. Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дельта Груп"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020

у справі № 910/15883/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дельта Груп"

до: 1. Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, 2. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, 3. Державної казначейської служби України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1. Державне підприємство "Підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів", 2. Білозерський районний відділ УМВС України в Херсонській області, 3. Міністерство внутрішніх справ, 4. Національна поліція України

про стягнення 523 826 176,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ТОВ "Агро-Дельта Груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві (відповідач-1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (відповідач-2), Державної казначейської служби України (відповідач-3) про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з рахунку Державної казначейської служби України 523 826 176,00 грн, з яких 241 664 267,00 грн - прямий збиток, 26 973 250,00 грн - збитки внаслідок витрат на утилізацію товару, 84 550 963,00 грн - упущена вигода, 70 637 696,00 грн - податок на додану вартість та 100 000 000,00 грн - моральна шкода.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок протиправної бездіяльності посадових осіб Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, яка полягала у неналежному зберіганні вилучених у межах кримінального провадження речових доказів (агрохімікатів), а також неповернення останніх після закриття кримінальної справи, позивачу була завдана майнова та моральна шкода.

За твердженнями позивача, вилучений у нього в межах кримінального провадження товар втратив свої властивості як через недотримання умов його зберігання, так і через закінчення строку гарантійного зберігання, а відтак, є непридатним для використання за цільовим призначенням та неліквідним, оскільки не може бути реалізований третім особам, в результаті чого позивачу завдано заявлені до стягнення збитки, які складаються з прямих збитків (вартості товару), упущеної вигоди, збитків внаслідок витрат на утилізацію товару. Крім того, на думку позивача, відшкодуванню підлягав податок на додану вартість товару, а також моральна шкода, яка полягає у приниженні престижу та ділової репутації суб`єкта господарювання.

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 у справі №910/15883/14 позов ТОВ "Агро-Дельта Груп" задоволено частково. Стягнуто з Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві за рахунок Державного бюджету України на користь ТОВ "Агро-Дельта Груп" 88 559 025,00 грн прямих збитків, 22 379 270,00 грн вартості утилізації, 84 550 963,00 грн упущеної вигоди та 39 097 851,60 грн ПДВ. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог. Прийнято нове рішення, яким відмовлено ТОВ "Агро-Дельта Груп" у задоволені позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 910/15883/14 рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 скасовано та справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 у справі № 910/15883/14 (т. 11, а.с. 103-116) позов задоволено частково, стягнуто з Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві за рахунок Державного бюджету України на користь позивача 88 559 025,00 грн прямих збитків, 22 379 270,00 грн вартості утилізації, 84 550 963,00 грн упущеної вигоди та 39 097 851,60 грн податку на додану вартість, у задоволенні решти позову відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали справи містять докази придбання позивачем спірного товару, а також те, що відповідачі не надали підтверджень виконання обов`язків з повернення позивачу вилучених в ході проведення слідчих дій агрохімікатів у встановленому порядку та зберіганні їх в належних умовах. Враховуючи наявність листів та договорів поставки укладених позивачем з контрагентами, зокрема, з ТОВ "Агроінвест Плюс ЛТД", ТОВ "Агропромтехтранс", ПП "Іркан", ООО "Агрохим Трейд" і дії покупців з оформлення поставки у передбаченому законодавством порядку, судом зроблено висновок про намір позивача поставити агрохімікати, однак зважаючи на закінчення гарантійного строку продукції (агрохімікатів) у лютому 2013 року, позивача позбавлено можливості вчинити дії на виконання взятих на себе зобов`язань за договорами поставки, у зв`язку з чим було задоволено позов в частині стягнення упущеної вигоди в розмірі 84 550 963,00 грн. Оскільки гарантійний термін агрохімікатів закінчився та наявні підстави для утилізації й вилучення товару, що підтверджується, зокрема, листами Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції №29147/000324 від 08.11.2014 та №14933/039124 від 09.04.2014, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення 22 379 270,00 грн витрат на утилізацію за розрахунком наведеним у експертних висновках № 8660 і № 8700. В частині стягнення моральної шкоди судом відмовлено з підстав недоведеності позивачем розміру шкоди та відсутністю обґрунтованого її розрахунку у заявленому розмірі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 (т. 14, а.с. 88-128) скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 у справі №910/15883/14 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, з Державного бюджету України на користь позивача стягнуто 11 27 489,50 грн збитків (прямих), у задоволені решти позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2020 (т. 16, а.с. 94-116) постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 910/15883/14 в частині стягнення 11 127 489,50 грн збитків скасовано, справу № 910/15883/14 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 залишено без змін.

Скасовуючи частково постанову суду апеляційної інстанції та направляючи у скасованій частині справу № 910/15883/14 на новий апеляційний розгляд, касаційний суд вказав, що суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, передбаченого у ст. 1174 ЦК України, а саме: протиправність дій службової особи органу державної влади (Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві), наявність шкоди і причинного зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) та завданою шкодою. Однак, враховуючи, що при з`ясуванні питання щодо фактичної вартості вилученого майна, апеляційний господарський суд дійшов суперечливих висновків, Верховний Суд скасував постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 910/15883/14 в частині стягнення 11 127 489,50 грн збитків і направив справу у скасованій частині на новий апеляційний розгляд.

При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що ті доводи, які наводились Національною поліцією України під час перегляду справи в апеляційному порядку, зокрема щодо того, що у судовому порядку була скасована державна реєстрація ряду агрохімікатів, деякі з них були вилучені з обігу, заборонені до продажу, що, в свою чергу, впливає на розмір збитків, завданих неналежним зберіганням агрохімікатів та хімічних речовин, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду апеляційної інстанції їх повного дослідження та надання їм належної оцінки.

За результатами нового апеляційного розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 у справі № 910/15883/14 в частині стягнення прямих збитків скасовано; позовні вимоги про стягнення прямих збитків задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Агро-Дельта Груп» прямі збитки в сумі 5 368 449,45 грн; у задоволенні решти позовних вимог про стягнення прямих збитків відмовлено.

При цьому розмір прямих збитків, які підлягають відшкодуванню, апеляційний суд визначив, враховуючи кількість та найменування агрохімікатів та речовин, перелік яких заявлено до стягнення позивачем та які співпадають із переліком вилучених Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві товарів (23 найменування початковою вартістю 1 838 382,98 грн), виходячи із ринкової вартості цього майна на момент розгляду справи (11 127 489,50 грн) за винятком вартості тих агрохіміків, які за судовими рішеннями вилучені із цивільного обігу та заборонені до продажу (гербіцидний препарат «Тритон, в.г.», препарат під назвою «Парус, т.к.с.», «Бастер», «Ефіран» та діюча речовина тіаметоксам, загальною вартістю 5 759 040,05 грн).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Шевченківське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві та ТОВ "Агро-Дельта Груп" звернулись до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційними скаргами.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві у справі № 910/15883/14 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н. Г. - головуючого (доповідача), Жукова С. В., Огородніка К. М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.03.2021.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ТОВ "Агро-Дельта Груп" у справі № 910/15883/14 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н. Г. - головуючого (доповідача), Жукова С. В., Огородніка К. М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.04.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м.Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14; розгляд справи призначено на 07.04.2021, однак цього дня розгляд справи за касаційною скаргою Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві було відкладено на 19.05.2021, враховуючи клопотання директора ТОВ "Агро-Дельта Груп" ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю бути присутньою в судовому засіданні та не вирішеним питанням про прийняття касаційної скарги ТОВ "Агро-Дельта Груп" станом на дату проведення судового засідання.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.05.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Агро-Дельта Груп" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14; об`єднано касаційні провадження за касаційними скаргами Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві та ТОВ "Агро-Дельта Груп" у справі №910/15883/14 в одне касаційне провадження; розгляд справи призначено на 19.05.2021.

Ухвалою від 19.05.2021 розгляд справи № 910/15883/14 за касаційними скаргами Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м.Києві та ТОВ "Агро-Дельта Груп" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкладено на 09.06.2021 на підставі клопотання директора ТОВ "Агро-Дельта Груп" ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю бути присутньою в судовому засіданні, враховуючи перебування на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою від 09.06.2021 розгляд справи № 910/15883/14 відкладено на 16.06.2021 у зв`язку із задоволення клопотання ТОВ "Агро-Дельта Груп" про відкладення розгляду справи, що було мотивоване необхідністю ознайомитись із матеріалами даної справи.

У касаційній скарзі Шевченківське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «Агро-Дельта Груп» відмовити в повному обсязі.

Підставою касаційного оскарження Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме не врахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, в якій суд вказав, що саме на позивача покладено обов`язок доведення наявності та розміру збитків. Проте позивач не виконав свого процесуального обов`язку щодо обґрунтування розміру збитків.

В обґрунтування касаційної скарги Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові визначив реальну початкову вартість вилучених і переданих на зберігання агрохімікатів та хімічних реактивів в розмірі 1 838 382, 98 грн, проте необґрунтовано постановив до відшкодування ринкову вартість товару, тим самим невірно застосувавши ст.225 ГК України відповідно до якої відшкодуванню підлягають саме реальні збитки, встановлені відповідно до чинного законодавства.

Зазначена правова позиція апеляційного суду, на думку відповідача, не відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 910/434/19, відповідно до якої підлягають стягненню реальні збитки, встановлені відповідно до чинного законодавства - початкова вартість придбаного товару відповідно до правовстановлюючих документів та первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факт придбання, перерахування коштів та ціну товару відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, у касаційній скарзі Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві посилається на те, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не виконав вимоги постанови касаційної інстанції у даній справі в повній мірі, безпідставно врахувавши до відшкодування агрохімікати, які порушують право інтелектуальної власності і які позивач добровільно відмовився реалізовувати - Троль, Міранда, Трагон і щодо яких наявне судове рішення, яке має преюдиційне значення.

У касаційній скарзі ТОВ «Агро-Дельта Груп» просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 у справі № 910/15883/14.

Підставою касаційного оскарження ТОВ «Агро-Дельта Груп» вказує п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №908/2202/18, у якій судом зазначено, що обов`язок належно зберігати тимчасово вилучене майно та негайно його повернути після скасування ухвали про накладення арешту на майно прямо передбачений чинним законодавством; відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Проте, всупереч наведеному висновку Північний апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові робить висновок про часткове задоволення стягнення прямих збитків.

ТОВ «Агро-Дельта Груп» зазначає, що здійснивши самостійно розрахунки у справі та відхиливши наявні експертні висновки, апеляційний суд перевищив свої повноваження. При цьому, для здійснення відповідних розрахунків існує потреба у спеціальних знаннях, які не є правовими, та якими, на думку позивача, колегія суддів апеляційного суду не наділена.

При цьому позивач стверджує, що колегія суддів апеляційного суду незаконно знехтувала та не врахувала належні докази, що містяться в матеріалах справи - подані позивачем на підтвердження розміру понесених збитків експертні висновки.

Крім того, ТОВ «Агро-Дельта Груп» вважає, що суд апеляційної інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст. 225 ГК України, яка визначає збитки, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, однак предметом даної справи не є розгляд відшкодування збитків за господарські правопорушення, а відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів державної влади в порядку ст. ст. 22, 1176 ЦК України.

У касаційній скарзі позивач також не погоджується із висновками апеляційного суду в частині тлумачення визначеного в законі поняття «фальсифікований товар», оскільки, на думку позивача, визнання недійсним Свідоцтва на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329 не має правовим наслідком надання товару статусу «фальсифікованого», а лише означає про відсутність підстав для використання торгової марки, свідоцтво на знак якої скасовано.

У відзивах Державна казначейська служба, Головне управління МВС України в м.Києві та Національна поліція України просять залишити без задоволення касаційну скаргу ТОВ «Агро-Дельта Груп».

У відзиві МВС України просить продовжити строк на подання цього відзиву та залишити без задоволення касаційну скаргу ТОВ «Агро-Дельта Груп», а касаційну скаргу Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві задовольнити.

Враховуючи, що наведені МВС України підстави для поновлення строку на подання відзиву на касаційну скаргу ТОВ «Агро-Дельта Груп» є поважними, а саме те, що ухвалу, якою було встановлено учасникам справи строк на подання відзивів, МВС України було отримано в останній день встановленого у цій ухвалі строку, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання МВС України про поновлення строку на подання відзиву.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н. Г., пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг та відзивів на касаційну скаргу ТОВ «Агро-Дельта Груп», колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 04.04.2007 ТОВ «Агро-Дельта Груп» отримано ліцензію Міністерства аграрної політики України серії АВ № 230571 для здійснення діяльності з оптової торгівлі пестицидами та агрохімікатами (тільки регуляторами росту рослин).

Між ТОВ «Агро-Дельта Груп» як покупцем та ПП «Агрохімпро-Одеса» як продавцем були укладені договори купівлі-продажу від 06.08.2009, 09.08.2010, 01.02.2011, згідно з умовами яких продавець зобов`язався передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його за ціною, вказаною у специфікації або в додатковій угоді.

19.04.2011 слідчим слідчого відділення Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві старшим лейтенантом міліції Ощепковим М. Д. порушено кримінальну справу № 10-26040 за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 177 КК України (порушення прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, топографію інтегральної мікросхеми, сорт рослин, раціоналізаторську пропозицію).

Зазначена кримінальна справа була порушена на підставі листа-звернення директора аграрного бізнесу, Україна, Східна Європа, Азія Дюпон де Немур енд Компані від 11.11.2009 до Департаменту екологічної безпеки Міністерства охорони навколишнього середовища України про порушення ТОВ «Агро-Дельта Груп» права інтелектуальної власності (т. 9, а.с. 26).

У ході проведеного 17.05.2011 співробітниками ВДСБЕЗ Шевченківського РВ ГУМВС в м. Києві обшуку приміщень позивача, розташованих за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, 152 кілометр траси Херсон-Одеса, було вилучено і передано на склад ДП «Підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів» агрохімікати (т. 9, а.с. 28), що підтверджується актом приймання-передачі під відповідальне зберігання майна (агрохімікатів) в загальній кількості 167 300,6 одиниць л/кг та 8 407 шт. етикеток до них, 48 найменувань. (т. 9 а.с. 35).

Згодом, 21.09.2011 слідчим слідчого відділення Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві старшим лейтенантом міліції Ощепковим М. Д. порушено кримінальну справу відносно директора ТОВ «Агро-Дельта Груп» за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 177 КК України, у зв`язку із зловживанням своїм службовим становищем, у зв`язку спричиненням ТОВ «Дюпон Україна» матеріальної шкоди в сумі 28 060,73 грн внаслідок незаконного продажу препаратів «Конус в.г.» та «Тритон в.г.» (порушення права власників патентів).

Вказану кримінальну справу об`єднано з кримінальною справою № 10-26040 під загальним реєстраційним № 10-26040.

13.10.2012 з кримінальної справи № 10-26040 було виділено матеріали стосовно вилучених під час обшуку 17.05.2011 ряду хімічних речовин та направлені для додаткової перевірки до Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області.

На підставі вказаних матеріалів 03.01.2013 Білозерським районним відділом управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про початок досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України (незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару).

Упродовж 2011 - 2013 років слідчі органи неодноразово закривали кримінальну справу № 10-26040 у зв`язку з відсутністю в діях фізичної особи складу злочину, однак відповідні постанови в подальшому скасовувались.

Зрештою постановою слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 17.09.2013 закрито кримінальне провадження відносно директора ТОВ «Агро-Дельта Груп» ОСОБА_1 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 177 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (т. 1, а.с. 51-55).

Отже, судами попередніх інстанцій встановлено, що кримінальне провадження №0002966 відносно директора позивача ОСОБА_1 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 177 КК України, було закрито.

Водночас в оскаржуваній постанові апеляційним судом зазначено, що на час розгляду даної справи триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 щодо незаконного використання посадовими особами ТОВ «Агро-Дельта Груп» знаків для товарів та послуг компаній Sengenta та Bayer, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України. Протилежних доказів матеріали справи не містять.

Починаючи з 2011 року позивач неодноразово звертався до Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та до зберігача вилученого майна - ДП «Підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів» із заявами про повернення майна, вилученого під час обшуку 17.05.2011 у кримінальній справі №10-26040, однак таке майно позивачу так і не було повернуто.

При цьому позивач звернувся до Черкаської торгово-промислової палати із заявою про проведення експертизи щодо визначення якості та придатності до використання вилучених у товариства агрохімікатів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зі наданого експертами Черкаської торгово-промислової палати висновку № В-31 від 28.02.2014 вбачається, що кількість наданих на дослідження агрохімікатів встановлена актом інвентаризації позивача (агрохімікати в загальній кількості 994 624,23 одиниць л/кг препаратів та 119 520 шт. етикеток до них, 35 найменувань) і огляд об`єктів дослідження проводився 11.02.2014 в приміщенні складу ДП «Черкаський державний завод хімічних реактивів», за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 в присутності юристконсульта ДП «Черкаський державний завод хімічних реактивів» Руденко Ю. А. та старшого слідчого Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області Рудковського Е. И. Експерти дійшли висновку, що агрохімікати (гербіциди, інсектициди, фунгіциди та протруйники) в загальній кількості не придатні для використання за призначенням з підстав перевищення гарантійний терміну їх зберігання (строк закінчився у грудні 2012 року - лютому 2013 року) та порушення температурного режиму зберігання (т. 1, а.с. 63-69).

Також суб`єктом оціночної діяльності ПП «Синергія» проведено оцінку майнових прав на відшкодування збитку, що був завданий позивачу внаслідок вилучення 17.05.2011 партії товару у кількості 994 624,23 одиниць (л/кг) агрохімікатів, всього 37 товарних позицій (перелік та кількість оцінюваних товарних позицій прийняті згідно інвентаризаційного опису № 1 від 17.05.2011) та у висновку про вартість майна станом на 14.07.2016 визначено збитки у розмірі 353 188 480,00 грн з яких: 241 664 267,00 грн - збиток від псування товару, 26 937 250,00 грн. - збиток внаслідок втрат на утилізацію, 84 550 963,00 грн - збиток через упущену вигоду без ПДВ (т. 8, а.с. 28-62).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач послався на те, що незаконна бездіяльність посадових осіб Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві внаслідок незабезпечення належних умов зберігання вилучених доказів (агрохімікатів), нездійснення перевірки стану та умов зберігання таких речових доказів, невжиття заходів, направлених на приведення доказів (агрохімікатів) до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання, не направлення агрохімікатів для реалізації до відповідних установ, призвела до втрати придатності вилученої у позивача продукції (агрохімікатів) та завдання йому шкоди.

Отже, предмет позову у цій справі є вимога позивача про стягнення Державного бюджету України 241 664 267,00 грн суми прямого збитку, який позивач визначив як ринкову вартість вилученої у позивача продукції (агрохімікатів), 26 973 250,00 грн збитків внаслідок витрат на утилізацію товару, 84 550 963,00 грн упущеної вигоди, 70 637 696,00 грн ПДВ, 100 000 000,00 грн моральної шкоди, які позивачем заявлені до відшкодування з Державного бюджету України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 у справі №910/15883/14 та прийнято нове рішення у цій справі, яким позовні вимоги задоволено частково, з Державного бюджету України на користь позивача стягнуто 11 27 489,50 грн збитків (прямих), у задоволені решти позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2020 (т. 16, а.с. 94-116) постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 910/15883/14 в частині стягнення 11 127 489,50 грн збитків скасовано, справу № 910/15883/14 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 залишено без змін.

Скасовуючи частково постанову суду апеляційної інстанції та направляючи у скасованій частині справу № 910/15883/14 на новий апеляційний розгляд, касаційний суд вказав, що суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, передбаченого у ст. 1174 ЦК України, а саме: протиправність дій службової особи органу державної влади, наявність шкоди і причинного зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) та завданою шкодою. Однак, враховуючи, що при з`ясуванні питання щодо фактичної вартості вилученого майна, апеляційний господарський суд дійшов суперечливих висновків, Верховний Суд скасував постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 910/15883/14 в частині стягнення 11 127 489,50 грн збитків і направив справу у скасованій частині на новий апеляційний розгляд.

Таким чином, предметом касаційного перегляду є постанова Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 у справі № 910/15883/14 в частині визначення фактичної вартості заявленого позивачем до стягнення та вилученого майна в результаті проведеного Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві обшуку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, відповідно до протоколу обшуку від 17.05.2011 та акту приймання-передачі на відповідальне зберігання у позивача було вилучено 33 види агрохімікатів та 15 видів хімічних речовин, які використовуються для створення агрохімікатів і не можуть вважатися агрохімікатами на час вилучення - всього 48 одиниць найменувань, а саме:

Назва:Кількість:Ємкість

Ацетамиприт 245 2450 кг

Базагран (Basf) 8 бут. 160 л

Бентазон, Бастер, Базагран 1400 бут. 28000 л

Бритон 917 18350 л

Витадель 56 1120 л

Гран Стар ПРО 75 В.Г. (Dupont) 1 бут. 0,5 кг

Десилет 209 4195 л

Дикамба 123 460 л

Дукат 29 580 кг

Имидаклоприт, Престиж 36 360 кг

Импакт (Keminova) 11 220 л

Карате 050 ЕС (Syngenta) 440 8800 л

Карате Зеон (Syngenta) 26 бут. 130 л

Карибу (Dupont) 6 пак. 3,6 кг

Клетодим 125 2500 л

Клопералит 300 62 1240 л

Кордон 29 580 л

Кредо 495 9915 л

Круйзер 350 FS (Syngenta) 24 480 л

Кулон 114 1140 кг

Лонтрел 300 (Dow agroSciences) 2 155 л

Лямбда-цигалотрин 59 1180 л

Метрибузин 71 710 кг

Милагро 040 SC К.С. (Syngenta) 2 35 л

Миранда 11 225 л

Моспилан (Саммит Агро) 3 30 кг

Никосульфурон 6 120 л

Нурел (Dow agroSciences) 1 кан. 5 л

Парус (Тиаметоксам) 598 11960 л

Престиж (Bayer) 2 20 л

Пушка 700 7000 л

Пушка (один куб) 21 18900 л

Раут 152 3040 л

Римсульфурон 246 2460 кг

Сага 539 10780 л

Страйк 43 860 кг

Тарга Суцер (Саммит Агро) 40 800 л

Тиаметоксан 116 2320 л

Тилт (Syngenta) 3 75 л

Трагон 48 480 кг

Трибенурон-метил 94 940 кг

Тритон 224 1121,5 кг

Троль 47 940 л

Турбин 90 бут. 1800 л

Фастак (Basf) 3 60 л

Флутриафол 21 420 л

Хлорперевит (Укравіт) 82 1640 л

Эфиран 927 18540 л.

З урахуванням даних, які містяться у протоколі обшуку та акті приймання-передачі від 17.05.2011, на підставі яких заявлено позов, апеляційний суд дійшов висновку, що доведеними є вимоги ТОВ «Агро-Дельта Груп» щодо відшкодування вартості агрохімікатів в кількості 23 найменування: круйзер 350 FS, сага, дєсілет, брітон, міранда К.С., тритон, турбин, пушка, раут, парус, пушка, тіаметоксан, бастер (базарган), ефіран, троль, кордон, кредо, вітадель, кулон, трагон, страйк, дукат, карібу; у вищезазначеному розмірі (ємкості).

Здійснивши перерахунок фактичної вартості вилучених агрохімікатів на підставі видаткових накладних, доданих позивачем до матеріалів справи, які використовувались при проведення судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судової товарознавчої експертизи №15587/14-53 (т. 6, а.с. 39-83), апеляційним судом встановлено, що початкова вартість вилученого майна у кількості 23 одиниці становить 1 838 382,98 грн, з яких:

круйзер 350 FS (Syngenta) 480 л - 15 360,00 грн. (32,00 грн. за 1 л);

сага 10 780 л - 107 800,00 грн (10,00 грн за 1 л);

дєсілет 4 195 л - 41 111,00 грн (9,80 грн за 1 л);

брітон 18 350 л - 183 500,00 грн (10 грн за 1 л);

міранда К.С. 225 л - 2 542,50 грн (11,30 грн за 1 л);

тритон 1 121,5 кг - 16 093,50 грн (14,35 грн за 1 кг);

турбин 1 800 л - 17 352,00 грн (9,64 грн за 1 л);

пушка 7 000 л - 64 400,00 грн (9,20 грн за 1 л);

раут 3 040 л - 100 320,00 грн (33,00 грн за 1 л);

парус 11 960 л - 127 972,00 грн (10,70 грн за 1 л);

пушка 18 900 л - 173 880,00 грн (9,20 грн за 1 л);

тіаметоксан 2 320 л - 371 200,00 грн (160,00 грн за 1 л);

бастер (базарган) 28 000 л - 252 000,00 грн (9,00 грн за 1 л);

ефіран 18 540 л - 222 480,00 грн (12,00 грн за 1 л);

троль 940 л - 9 400,00 грн (10,00 грн. за 1 л);

кордон 580 л - 5 423,00 грн (9,35 грн. за 1 л);

кредо 9915 л - 91 218,00 грн (9,20 грн за 1 л);

вітадель 1120 л - 21 830,00 грн (18,50 грн за 1 л);

кулон 1140 кг - 19 038,00 грн (16,70 грн за 1 кг);

трагон 480 кг - 4 800,00 грн (10,00 грн за 1 кг);

страйк 860 л - 10 406,00 грн (12,10 грн за 1 л);

дукат 580 кг - 7 743,00 грн (13,35 грн за 1 кг);

карібу 3,6 кг - 11 324,98 грн (3 145,83 грн за 1 кг),

а відповідно до методики формування ринкової ціни агрохімікатів, дані якої використані компанією «Інфоіндустрія» (методика використана в експертних висновках № 8700 від 02.11.2016, № 8660 від 30.08.2016) загальна ринкова вартість вилучених агрохімікатів (23 найменування у фактично вилученій кількості), відшкодування яких вимагає позивач, становить 11 127 489,50 грн (ринкова вартість майна на момент розгляду справи), з яких:

круйзер 350 FS (Syngenta) 480 л - 622 560,00 грн (1 292,00 грн за 1 л);

сага 10 780 л - 658 011,00 грн (61,04 грн за 1 л);

дєсілет 4 195 л - 41 111,00 грн (9,80 грн за 1 л);

брітон 18 350 л - 184 500,00 грн (90,47 грн за 1 л);

міранда К.С. 225 л - 39 937,50 грн (177,55 грн за 1 л);

тритон 1 121,5 кг - 1 227 706,05 грн (1 094,70 грн за 1 кг);

турбин 1 800 л - 107 325,00 грн (59,62 грн за 1 л);

пушка 7 000 л - 390 670,00 грн (55,81 грн за 1 л);

раут 3 040 л - 245 115,20 грн (80,63 грн за 1 л);

парус 11 960 л - 2 504 124,00 грн (209,29 грн за 1 л);

пушка 18 900 л - 1 073 709,00 грн (55,81 грн за 1 л);

тіаметоксан 2 320 л - 485 552,80 грн (209,29 грн за 1 л);

бастер (базарган) 28 000 л - 759 640,00 грн. (27,13 грн. за 1 л);

ефіран 18 540 л - 782 017,20 грн (42,18 грн за 1 л);

троль 940 л - 112 095,00 грн (119,25 грн за 1 л);

кордон 580 л - 28 797,00 грн (49,65 грн за 1 л);

кредо 9915 л - 1 496 074,35 грн (150,89 грн за 1 л);

вітадель 1120 л - 75 040,00 грн (67,00 грн за 1 л);

кулон 1140 кг - 106 305,00 грн (93,25 грн за 1 кг);

трагон 480 кг - 45 028,00 грн (93,81 грн за 1 кг);

страйк 860 л - 85 380,80 грн (99,28 грн за 1 л);

дукат 580 кг - 41 539,60 грн (71,62 грн за 1 кг);

карібу 3,6 кг - 15 251,00 грн (4 236,50 грн за 1 кг).

При цьому судом апеляційної інстанції було встановлено, що в судовому порядку була скасована державна реєстрація ряду агрохімікатів, деякі з них були вилучені з обігу, заборонені до продажу, що, у свою чергу, впливає на розмір збитків, завданих неналежним зберіганням агрохімікатів та хімічних речовин. Так:

- рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2012, у справі № 20/320 заборонено ТОВ «Агро-Дельта Груп» пропонувати для продажу та продавати гербіцидний препарат «Тритон, в.г.»;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2013, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2013 та Вищого господарського суду України від 11.03.2014, у справі № 5011-42/5973-2012 визнано недійсним деклараційний патент України на корисну модель № 65301 «Пестицидна композиція», виданий Державною службою інтелектуальної власності України 25.11.2011 ТОВ «Агро-Дельта Груп», зобов`язано Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання деклараційного патенту на корисну модель № 65301 «Пестицидна композиція» від 25.11.2011, недійсним з одночасним внесенням цих відомостей до Державного реєстру патентів України на корисні моделі, визнано недійсним наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 12.03.2012 № 152 в частині реєстрації препарату «Парус, ТН», зобов`язано Міністерство екології та природних ресурсів України: скасувати державну реєстрацію препарату «Парус,ТН» (реєстраційне посвідчення Б 03275 від 26.03.2012), виключити з Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів препарат «Парус,ТН» (реєстраційне посвідчення Б 03275 від 26.03.2012), а також виключити його з Переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Дельта Груп» припинити використання у будь-який спосіб винаходу «Похідне 1,3,5-оксадіазину чи його таутомер або його сіль та інсектицидний засіб, що його містить», права на який належать Компанії «Сінгента партісіпейшнз АГ» і охороняються патентом України № 41255, приписано вилучити з цивільного обороту з подальшим знищенням препарат під назвою «Парус, т.к.с.» в кількості 11960 літрів та діючу речовину тіаметоксам у кількості 2320 літрів, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Дельта Груп» та знаходяться на відповідальному зберіганні ДП «Черкаський державний завод хімічних реактивів»;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2013 у справі № 5011-12/5401-2012 визнано недійсним Свідоцтво України № 124880 на знак для товарів і послуг «Бастер», зобов`язано Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним повністю Свідоцтва України № 124880 на знак для товарів і послуг «Бастер» і здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2011, у справі № 54/7 визнано недійсним Свідоцтво на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329 , видане на ім`я ТОВ «Агро-Дельта Груп», зобов`язано Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним Свідоцтва на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329, зобов`язано Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України опублікувати відомості про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329 в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Статтею 1 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» визначено, що фальсифіковані пестициди і агрохімікати - продукція, яка не відповідає встановленим вимогам, що висуваються до пестицидів і агрохімікатів, у тому числі вимогам щодо маркування та пакування, розміщення інформації про товар на його упаковці тощо, та/або продукція, на упаковці якої зареєстрований знак для товарів та послуг, використано з порушенням прав власника.

Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції (ч. 4 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «Агро-Дельта Груп» про стягнення на його користь з Державного бюджету України збитків, пов`язані із вилученням тих агрохімікатів, які вищезгаданими судовими рішенням були вилучені з обігу, заборонені до продажу, а саме: гербіцидний препарат «Тритон, в.г.», препарат під назвою «Парус, т.к.с.», «Бастер», «Ефіран» та діюча речовина тіаметоксам, загальною вартістю 5 759 040,05 грн.

Отже, касаційний господарський суд погоджується із висновками апеляційного суду про частково задоволення позову ТОВ «Агро-Дельта Груп» про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Агро-Дельта Груп» прямих збитків в сумі 5 368 449,45 грн.

Щодо касаційної скарги Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві.

У касаційній скарзі Шевченківське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві зазначає про врахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, в якій суд вказав, що саме на позивача покладено обов`язок доведення наявності та розміру збитків, який, на думку заявника касаційної скарги позивачем не було виконано.

Однак такі доводи Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві колегія суддів відхиляє, враховуючи, що обов`язок доведення наявності та розміру збитків покладено саме на позивача, разом з тим обов`язок суд під час розгляду справи - перевірити обґрунтованість таких вимог.

Так, у справі, що розглядається, позивач довів, а суд апеляційної інстанції встановив, що обґрунтованими є вимоги про стягнення з Державного бюджету України прямих збитків в сумі 5 368 449,45 грн.

Доводи Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві також зводяться до того, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 910/434/19, відповідно до якої підлягають стягненню реальні збитки, встановлені відповідно до чинного законодавства, а саме початкова вартість придбаного товару.

Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого визначено в ст.1192 ЦК України, відповідно до якої, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно визначив розмір вартості агрохімікатів та речовин, що підлягають до відшкодування, виходячи із реальної вартості вказаного майна на момент розгляду справи, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1192 ЦК України.

При цьому слід враховувати, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Разом з тим, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, як убачається з постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 910/434/19 предметом спору було стягнення шкоди, завданої незаконними діями Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ГУ Національної поліції у м. Києві внаслідок незаконного вилучення майна (обладнання), яке у подальшому було втрачено і не повернуто позивачу. Суди у справі № 910/434/19 дійшли висновків щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення ринкової вартості втраченого майна з огляду на відсутність у цій справі даних щодо виробника продукції та відомостей, які би дали змогу визначити точне найменування обладнання), року його виготовлення та відомостей щодо експлуатації, які би надали змогу достовірно ідентифікувати обладнання за виробником і точним найменуванням, а також установити ступінь амортизації такого обладнання, що є визначальним для встановлення ринкової вартості цього обладнання станом час розгляду справи.

Отже, судові рішення у справі № 910/434/19 ухвалені за інших обставин, щодо іншого виду майна, що, зокрема, характеризується такою ознакою як амортизація, відтак у Північним апеляційним господарським судом правомірно не враховано правових висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 02.03.2020 у справі № 910/434/19.

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що діюча речовина тіаметоксан міститься у агрохімікатах міранда, троль, графіс, нобіль і трагон колегія суддів зазначає про те, що, по-перше, у судових рішеннях у справі № 5011-42/5973-2012, йдеться про діючу речовину тіаметоксам, а не про діючу речовину тіаметоксан, по-друге, вказаними судовими рішеннями позивачу не заборонено використання інших препаратів, які містять діючу речовину тіаметоксам, по-теретє, позивачем не заявлено до стягнення збитки, пов`язані із вилученням агрохімікатів графіс, нобіль, а, по-четверте, до діючих речовин всіх вказаних агрохімікатів (міранда, троль, графіс, нобіль і трагон) не належить як діюча речовина тіаметоксам, так і діюча речовина тіаметоксан, що підтверджується Додтаком до висновку судової товарознавчої експретизи КНДІСЕ № 15587/14-53 Таблиця 1-2 (т. 6, а.с. 50, зворот-52).

Відтак необґрунтованими є доводи касаційної скарги Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві про те, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не виконав вимоги постанови касаційної інстанції у даній справі в повній мірі, безпідставно врахувавши до відшкодування агрохімікати, які порушують право інтелектуальної власності і які позивач добровільно відмовився реалізовувати - Троль, Міранда, Трагон і щодо яких наявне судове рішення, яке має преюдиційне значення.

При цьому такі доводи касаційної скарги спрямовані на переоцінку доказів, що згідно з ст. 300 ГПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Щодо касаційної скарги ТОВ «Агро-Дельта Груп.

У касаційній скарзі ТОВ «Агро-Дельта Груп» зазначає, що частково задовольнивши вимогу позивача стягнення прямих збитків, суд апеляційної інстанції не врахував висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №908/2202/18 щодо обов`язку особи, яка завдала шкоду, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому позивач стверджує, що колегія суддів апеляційного суду незаконно знехтувала та не врахувала належні докази, що містяться в матеріалах справи - подані позивачем на підтвердження розміру понесених збитків експертні висновки.

Колегія суддів відхиляє такі аргументи, оскільки розмір заявленої позивачем до стягнення шкоди та розмір встановленої судом апеляційної інстанції фактично завданої шкоди не є рівними (однаковими) величинами.

Так, у справі, що розглядається судом апеляційної інстанції було встановлено, що заявлені до відшкодування позивачем агрохімікати на підставі акту інвентаризації від 17.05.2011 не відповідають кількості та їх найменуванню, а також є більшими за розміром, ніж фактично було вилучено, а отже, Північним апеляційним судом обґрунтовано відхилено подані позивачем експертні висновки в частині визначення вартості товару в заявленому позивачем розмірі як такі, що суперечать фактичним даним (реальній кількості вилучених агрохімікатів).

Апеляційним судом також правомірно частково відхилено наявні у матеріалах справи висновки судових експертиз, оскільки розрахунки та дослідження щодо визначення вартості агрохімікатів здійснювались експертами на підставі наданого позивачем акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 17.05.2011, перелік, найменування та кількість товару за якими не відповідає даним протоколу обшуку та акту приймання-передачі на зберігання від 17.05.2011

Крім того, ТОВ «Агро-Дельта Груп» вважає, що суд апеляційної інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст. 225 ГК України, яка визначає збитки, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, однак предметом даної справи не є розгляд відшкодування збитків за господарські правопорушення, а відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів державної влади в порядку ст. ст. 22, 1176 ЦК України.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками згідно з частиною другою цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені у ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою для покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування положень ч. 1 ст. 1176 зазначеного Кодексу в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади та/або посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 цього Кодексу.

Необхідною підставою для притягнення держави, органу державної влади до відповідальності у виді стягнення шкоди на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою

При цьому, як уже зазначалось, способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого визначено в ст. 1192 ЦК України, відповідно до ч. 2 якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові визначив розмір вартості агрохімікатів та речовин, що підлягають до відшкодування, виходячи із ринкової вартості вказаного майна на момент розгляду справи, тобто відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України, однак при цьому апеляційним судом процитовано положення ч. 3 ст. 225 ГК України, згідно з якою при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Проте, помилкове наведення, але не застосування, апеляційним судом у постанові ч. 3 ст. 225 ГК України не спростовує правильних висновків апеляційного суду та не призвело до прийняття неправильного судового рішення, а тому суд касаційної інстанцій не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на вимоги ч. 2 ст. 309 ГПК України, відповідно до якої не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Аналогічної правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 921/386/18, від 09.03.2021 у справі № 924/441/20.

Тож колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги ТОВ «Агро-Дельта Груп» про перевищення апеляційним судом своїх повноважень у зв`язку із самостійним здійсненням цим судом розрахунків прямих збитків, оскільки апеляційний суд у даному випадку виконав свій процесуальний обов`язок щодо перевірки наданого позивачем розрахунку, надання йому оцінки в сукупності з іншими доказами та наведення у постанові власного розрахунку.

Безпідставними також є аргументи позивача необґрунтованість наведених в оскаржуваній постанові розрахунків з огляду на потребу у спеціальних знаннях, якими, на його думку, колегія суддів апеляційного суду не наділена, оскільки розрахунок прямих збитків здійснений апеляційним судом шляхом звичайного арифметичного підрахунку із врахуванням кількості та ринкової вартості агрохімікатів і речовин, що підлягають до відшкодування. При цьому при визначенні ринкової вартості агрохімікатів і речовин Північний апеляційний господарський суд керувався також даними висновків судових товарознавчих експертиз № 8700 від 02.11.2016, № 8660 від 30.08.2016.

У касаційній скарзі позивач також не погоджується із висновками апеляційного суду в частині тлумачення визначеного в законі поняття «фальсифікований товар», оскільки визнання недійсним Свідоцтва на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329 не має правовим наслідком надання товару статусу «фальсифікованого», а лише означає про відсутність підстав для використання торгової марки, свідоцтво на знак якої скасовано.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено апеляційним судом рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2011 у справі № 54/7 визнано недійсним Свідоцтво на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329 , видане на ім`я ТОВ «Агро-Дельта Груп», зобов`язано Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним Свідоцтва на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329, зобов`язано Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України опублікувати відомості про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг «Ефіран» № 97329 в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачено, що свідоцтво України на торговельну марку може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення знака та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Отже, у випадку порушення прав інтелектуальної власності особи внаслідок діяльності інших осіб, таке порушення має місце не з моменту прийняття відповідного рішення судом, а з моменту вчинення цих дій, а відсутність такого судового рішення на момент вилучення зазначених речовин (препаратів) не свідчить про правомірність їх використання позивачем.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції.

В п. 27 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що фальсифікованою продукцією є продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.

Відтак, враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, касаційний господарський суд погоджується із висновками апеляційного суду про відмову у задоволенні позову в частині відшкодування вартості препарату «Ефіран».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14 ухвалена судом відповідно до фактичних обставин, вимог матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України, суд залишає за на заявниками касаційних скарг.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві - залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дельта Груп" - залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі №910/15883/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н. Г.

Судді Жуков С. В.

Огороднік К. М.