ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 рокуСправа № 912/477/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області (вул. Чижевського, 1-а, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) в інтересах держави в особі Компаніївської селищної ради (вул. Садова, 95, селище Компаніївка, Кіровоградська область, 28400)

та Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25006)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОС АГРО" (вул. Молодіжна, 30Б, с. Вишняківка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27645)

про розірвання договору, зобов`язання повернути земельну ділянку,

секретар судового засідання Безчасна Г.Г.

представники сторін:

від прокуратури - Володіна А.Г. посвідчення №058745 від 17.12.20;

від позивача 1 - участі не брав;

від позивача 2 - участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Компаніївської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОС АГРО" (далі - ТОВ "РОС АГРО") з вимогами про

- розірвання договору оренди землі від 07.06.2017, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ТОВ "РОС АГРО";

- зобов`язання ТОВ "РОС АГРО" повернути земельну ділянку, площею 7,9529 га (кадастровий номер :02:000:9004), яка знаходиться за межами населеного пункту на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, державі в особі Компаніївської селищної ради за актом приймання-передачі земельної ділянки;

- з покладенням на відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані встановленням під час перевірки стану додержання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Компаніївського району Кіровоградської області порушення зі сторони ТОВ "РОС АГРО" умов договору оренди землі, а саме використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9004 не за цільовим призначенням, що є істотним порушенням умов договору та підставою для його розірвання відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", п. "г" ст. 141 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 22.02.2021 господарський суд залишив позовну заяву без руху, встановивши прокурору строк на усунення недоліків. В межах встановленого строку прокурором усунені недоліки позовної заяви, про що до суду 09.03.2021 надано відповідні докази.

Ухвалою від 15.03.2021 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 14.04.2021.

14.04.2021 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 18.05.2021.

14.04.2021 на адресу суду надійшло клопотання Кіровоградської обласної прокуратури про заміну учасника справи Олександрійської місцевої прокуратури на процесуального правонаступника - Знам`янську окружну прокуратуру.

Ухвалою від 15.04.2021 господарським судом замінено у справі №912/477/21 Олександрійську місцеву прокуратуру та залучено до участі у справі її правонаступника Знам`янську окружну прокуратуру.

Ухвалою від 18.05.2021 господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу №912/477/21 до судового розгляду по суті на 03.06.2021.

Прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачем відзиву на позов не подано.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд встановив такі обставини.

Стаття 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац другий частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

А відповідно до абзаців першого та другого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Прояв порушення інтересів держави визначається прокурором самостійно з урахуванням суспільного інтересу. Держава зацікавлена у дотриманні норм чинного законодавства з оренди земельних ділянок. Додержання вимог закону є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості при реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин.

У той же час, використання земель із порушенням вимог чинного законодавства в частині здійснення такого використання з порушенням умов узгодженого між орендодавцем та орендарем договору оренди землі, не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.

Таким чином, правовідносини із використання земель становлять суспільний інтерес, а використання земельних ділянок з порушенням закону такому суспільному інтересу не відповідає.

Статтею 14 Конституції України та частиною першою статті 148 Господарського кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави та об`єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України передача у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності належить до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України право на звернення із позовом про захист права власності належить власнику цієї земельної ділянки.

Пунктами 1.7 положення "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким органом у Кіровоградській області є Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області.

Проте, згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9004 площею 7,9529 га 18.09.2020 зареєстровано право комунальної класності за Лозуватською сільською радою Компаніївського району.

На підставі рішення другої сесії селищної ради від 11.12.2020 за № 17 Лозуватська сільська рада реорганізована шляхом реформування та приєднання до новоствореної громади та відповідно до п. 2 зазначеного рішення Компаніївська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Лозуватської сільської ради.

22.12.2020 Компаніївська селищна рада Компаніївського району Кіровоградської області на підставі постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807/ІХ перейменована у Компаніївську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області.

Тобто, власником зазначеної земельної ділянки на даний час є Компаніївська селищна рада.

Як вказує прокурор, Олександрійською місцевою прокуратурою, реалізуючі надані Законом повноваження, вивчено стан додержання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Компаніївського району Кіровоградської області та встановлено, що Головним управлінням Кіровоградської області виявлено факт порушення умов договору оренди земельної ділянки та вимог чинного законодавства при її використанні, розташованої на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району за межами населеного пункту. В зв`язку з цим відносно директора ТОВ "РОС АГРО" ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою останнього визнано винним за частиною 2 статті 55 КУпАП.

Натомість, уповноважені службові особи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до статті 144 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від виконання покладених на них обов`язків самоусунилися. Припис, як того вимагає законодавство України про усунення порушень ТОВ "РОС АГРО" щодо використання земельних ділянок відповідно до затвердженого проекту землеустрою не внесли, а лист Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури про усунення порушень зазначеним Товариством проігнорували.

Як вказує прокурор, не зважаючи на те, що з моменту вчинення правопорушення ТОВ "РОС АГРО" пройшло майже три роки, наявну інформацію Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 18.01.2019, 13.03.2019 та 23.03.2020 про чергове розорення та оброблення тієї ж земельної ділянки у 2018-2020 роках, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області будь-яких заходів щодо розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки не вжило.

За твердженням прокурора вказані обставини свідчать, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області усвідомлюючи характер протиправних дій ТОВ "РОС АГРО", знаючи про допущені порушення орендарем, не вживали жодних заходів на розірвання договору оренди земельної ділянки, підтвердженням чого є копія листа, відповіді та довідки, які додаються до матеріалів справи.

Разом з цим, прокурором зазначено, що Лозуватська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області з моменту державної реєстрації (18.09.2020) вказаної земельної ділянки за сільською радою, достовірно знаючи про факти незаконного використання ТОВ "РОС АГРО" земельної ділянки з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби, як ріллі, жодних заходів для розірвання договору оренди не вжила.

У подальшому Лозуватська сільська рада реорганізована та приєднана до Компаніївської селищної ради.

За таких обставин, Олександрійська місцева прокуратура звернулася до Компаніївської селищної ради з листом щодо застосування заходів захисту інтересів держави, зокрема, щодо звернення до господарського суду з позовною заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 07.06.2017 з ТОВ "РОС АГРО" та про повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі.

У своїй відповіді від 25.01.2021 Компаніївська селищна рада підстав для вжиття заходів представницького характеру до ТОВ "РОС АГРО" не знайшло. Отже, Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області та Компаніївська селищна рада, маючи реальну можливість діяти у відповідності до встановлених законом повноважень, у тому числі ст. 152 Земельного кодексу України, майже упродовж 3 років відновити порушене право власності відмовились, на захист порушених інтересів держави не стали.

Прокурор вважає, що така усвідомлена пасивна поведінка Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Компаніївської селищної ради безумовно свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. Тому за вказаних обставин бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Компаніївської селищної ради у прокурора наявні достатні підстави для звернення до суду в інтересах держави з вимогою про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 07.06.2017 з ТОВ "РОС АГРО" та про повернення земельної ділянки.

На виконання ч. 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, при поданні позовної заяви, обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Компаніївською селищною радою, які усвідомлювали порушення інтересів держави та не вжили заходів, спрямованих на розірвання договору та повернення земельної ділянки у судовому порядку.

Прокурор дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону, шляхом надіслання Компаніївській селищній раді листа про надання інформації стосовно вжиття Компаніївською селищною радою заходів щодо розірвання договору оренди землі з ТОВ "РОС АГРО", у зв`язку з недотриманням умов договору оренди землі при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності та чи зверталась Компаніївська селищна рада з позовом до суду з метою розірвання зазначеного договору оренди, на що Компаніївська селищна рада Кіровоградської області листом від 25.01.2021 № 02-29/111/1 надало відповідну інформацію та зазначило, що в селищній раді відсутня практика подання позовів даної категорії, а також відсутні кошти для сплати судового збору. Це свідчить про те, що Компаніївська селищна рада не виявила наміру самостійно звернутися з позовом та не спростувало твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а також наведено наявність бездіяльності Компаніївської селищної ради після отримання такого звернення, що є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Компаніївської селищної ради.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 205 від 27.07.2016 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди терміном на 7 років на земельних торгах у формі аукціону за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.08) загальною площею 7,9529 га пасовищ на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с. 35).

Згідно з розробленого проекту землеустрою, земельна ділянка, яка передається в оренду відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення з видом угідь відповідно до форми 6-зем - 12 (пасовища), цільове призначення земельної ділянки за проектом - А-01-08 (для сінокосіння і випасання худоби) (а.с. 27-34).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.02.2016 за № 59 "Про проведення земельних торгів" та протоколу земельних торгів від 06.06.20017 вирішено та передано в користування (оренду) ТОВ "РОС АГРО" земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9004 площею 7,9529 га, в тому числі 7,9529 га - пасовища, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі Лозуватської сільської ради

07.06.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області (Орендодавець) та ТОВ "РОС АГРО" (Орендар) укладено Договір оренди землі (далі - Договір, а.с. 19-25), у відповідності до пункту 1.1 якого Орендодавець, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.02.2016 № 59 "Про проведення земельних торгів у формі аукціону" та протоколу земельних торгів від 06.06.2017 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби (код згідно КВЦПЗ 01.08), яка знаходиться на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту.

За пунктами 2.1, 2.2. Договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 7,9529 га, в тому числі пасовищ 7,9529 га, що не надана у власність та користування іншим особам. Категорія земель: землі сільськогосподарського призначення (державної власності, запасу). Кадастровий номер: :02:000:9004.

Договір укладено на строк 7 (сім) років (п. 3.1 Договору).

Умовами пунктів 5.1, 5.6 Договору встановлено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Використовувати земельну ділянку не за цільовим призначенням, а також зміна цільового призначення на весь строк оренди забороняється.

На орендовану земельну ділянку встановлено наступні обмеження: зміна цільового призначення земельної ділянки на весь строк дії договору (п. 7.1 Договору).

Пунктом 8.1.1 Договору встановлено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря використання земельної ділянки у відповідності із цільовим призначенням згідно з цим Договором.

Відповідно до п. 8.1.2 Договору Орендодавець має право здійснювати контроль за виконанням умов договору з боку орендаря.

Пунктами 8.4.2, 8.4.4 Договору встановлений обов`язок орендаря використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил. Не допускати, під час здійснення господарської діяльності, забруднення земельної ділянки радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, захищаючи її від водної та вітрової ерозії. Дотримуватись встановлених щодо об`єкта оренди обмежень в обсязі, передбаченому договором та законодавством.

Договір оренди земельної ділянки 09.06.2017 зареєстрований у встановленому порядку, номер запису про речове право 20875998, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 26).

10.07.2018 державним інспектором провідним спеціалістом відділу за контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бобринецького, Компаніївського, Устинівського районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Вдовіченком В.О. у присутності директора ТОВ "РОС АГРО" ОСОБА_1 проведено обстеження орендованої земельної ділянки за договором оренди землі від 07.06.2017, яка знаходиться за межами населеного пункту, на території Лозуватської сільської ради, Компаніївського району Кіровоградської області. За результатами обстеження земельна ділянка площею 7,9529 га, кадастровий номер :02:000:9004 на час обстеження оброблена та засіяна.

Вказаним державним інспектором у присутності директора ТОВ "РОС АГРО" 10.07.2017 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельні ділянки, про що складено акт, у якому вказано, що директор ТОВ "РОС АГРО" використовує, зокрема земельну ділянку площею 7,9529 га кадастровий номер :02:000:9004, яка оброблена та засіяна, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 96, п. г) ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (а.с. 63-66).

10.07.2018 державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого відповідальність за вчинене правопорушення передбачена статтею 55 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктом а) частини першої статті 96 та пунктом г) частини першої статті 211 Земельного кодексу України (а.с. 67-68).

Відповідно до постанови державного інспектора про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2018 за вказане у протоколі правопорушення громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 55 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн (а.с. 69-70).

Постанову про накладення адміністративного стягнення не оскаржено, накладений штраф в добровільному порядку сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 10.07.2018 (а.с. 71).

Наведені вище документи перевірки, якими прокурор обґрунтовує використання відповідачем наданої земельної ділянки з порушенням умов договору оренди землі не за цільовим призначенням стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною першою статті 13 і частиною першою статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною восьмою статті 93 Земельного кодексу України і частиною другою статті 792 Цивільного кодексу визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За пунктом "а" частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Положеннями частин першої - третьої статті 37 Закону України "Про охорону земель" на власників та землекористувачів, в тому числі орендарів, земельних ділянок покладено обов`язок здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" визначені права та обов`язки орендодавця. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Аналогічне право передбачено підпунктом 8.1.1. пункту 8 спірного договору оренди землі.

Права та обов`язки орендаря наведені у статті 25 Закону України "Про оренду землі".

Так, орендар земельної ділянки має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Права і обов`язки орендаря встановлені також у пунктах 8.3., 8.4. договору.

Так, правом Орендаря відповідно до підпункту 8.3.1. пункту 8.3. договору є самостійне господарювання на земельній ділянці з дотриманням умов договору та чинного законодавства.

Орендар зобов`язаний, зокрема:

використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил (підпункт 8.4.2.);

дотримуватись встановлених щодо об`єкта оренди обмежень в обсязі, передбаченому договором та законодавством (підпункт 8.4.4.).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

За частинами першою, другою статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (стаття 19 Земельного кодексу України).

Частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

За приписами частин першої - третьої статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до статті 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 №548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель. Положеннями пунктів 1.2., 1.4. Класифікації встановлено, що код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Землі сільськогосподарського призначення розміщені у розділі 0.1 секція А, який поділений на 14 підрозділів. Землі для сінокосіння і випасання худоби відділені від інших окремими підрозділом 01.08.

За висновком Верховного Суду в постанові від 22.01.2020 у справі №468/1498/17-ц з викладених вище норм чинного законодавства України випливає, що земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення певного виду використання забороняється використовувати як землі іншого виду використання.

Як встановлено з матеріалів справи спірна земельна ділянка, надана для сінокосіння і випасання худоби використовувалася відповідачем як рілля, що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки і Актом обстеження земельної ділянки та довідкою Лозуватської сільської ради від 23.03.2020 №02/23-103 (а.с. 82), згідно з якою земельна ділянка площею 7,9529 га кадастровий номер :02:000:9004 оброблена та засіяна рапсом.

Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру. В Додатку 4 до Порядку "Перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ)" наведені наступні визначення:

Сіножаті (код групи 002, підгрупи 01). Підгрупа включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для сінокосіння (ГОСТ 26640-85), до яких потрібно включати рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки;

Пасовища (код групи 002, підгрупи 02) Підгрупа включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки;

Рілля (код групи 001, підгрупи 00,01) Група включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Тобто, рілля не входить до групи таких сільськогосподарських угідь як сіножаті і пасовища, які не підлягають обробці.

Відповідачем факт оброблення і засівання земельної ділянки не заперечується.

Таким чином, використання земельної ділянки проходило без зміни категорії цільового призначення земельної ділянки, однак, з порушенням (зміною) виду її цільового використання в межах однієї категорії.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2020 у справі №915/47/17 вказано, що з урахуванням положень частини 5 статті 20 Земельного кодексу України зміна виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлено. Виходячи із встановленого Земельним кодексом України принципу раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі у межах її цільового призначення має проводитися у порядку, встановленому для зміни цільового призначення землі.

Отже, у випадку зміни виду використання земельної ділянки в межах земель сільськогосподарського призначення проводиться розробка проекту землеустрою, його затвердження тощо.

За приписами статті 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

Відповідно до статті 21 вказаного вище Закону суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем до складеного Акта перевірки від 10.07.2018 не були надано зауважень або заперечень, акт не був оскаржений суб`єктом господарювання.

За наведених обставин, суд вважає, що Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 10.07.2018 складений відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є належним доказом в підтвердження неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з використання земельної ділянки за цільовим призначенням, визначеним умовами договору.

За частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Аналогічні норми встановлені статтею 651 Цивільного кодексу України.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України "Про оренду землі").

Пунктом 11.3. договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою наведений у статті 141 Земельного кодексу України, до якого віднесена і така підстава як використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (пункт "г").

Відповідно до пункту 2 статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Отже, у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 Земельного кодексу України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суд має правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

На підставі досліджених обставин справи і оцінки доказів суд дійшов до висновку про те, що діяльність відповідача щодо розорювання і засівання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка за своїми характеристиками відносяться до пасовищ і сіножатей, є такою, що порушує встановлені законодавством та договором вимоги використання спірної земельної ділянки.

Частинам першою - четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що виходячи із предмета та наведених підстав спору у цій справі прокурор довів належними та допустимими доказами факт розорення відповідачем та подальший засів земельної ділянки, а отже доведено факт не цільового використання відповідачем орендованої земельної ділянки.

З урахуванням зазначеного та положень чинного законодавства України, оцінивши наданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі від 07.06.2017, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОС АГРО".

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "РОС АГРО" (вул. Молодіжна, 30Б, с. Вишняківка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27645, ідентифікаційний код 31308597) повернути земельну ділянку, площею 7,9529 га (кадастровий номер :02:000:9004), яка знаходиться за межами населеного пункту території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, державі в особі Компаніївської селищної ради за актом приймання-передачі земельної ділянки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОС АГРО" (вул. Молодіжна, 30Б, с. Вишняківка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27645, ідентифікаційний код 31308597) на користь Кіровоградської обласної прокуратури - 4 540,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі (.), Знам`янській окружній прокуратурі (), Компаніївській селищній раді (), Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області (), Товариству з обмеженою відповідальністю "РОС АГРО" (вул. Молодіжна, 30Б, с. Вишняківка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27645).

Повне рішення складено 14.06.2021.

Суддя М.С. Глушков