ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 червня 2021 року Справа № 915/1438/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали

заяви Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2015 у справі № 915/1438/15

за позовом: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6), код 20077720

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Енетеп (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Гагаріна, 17), код 31675873

про: стягнення 116209 грн. 08 коп.

за участі представників:

від стягувача: не з`явився,

від боржника: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Миколаївської області 04.06.2021 надійшла заява Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2015 у справі № 915/1438/15.

Заявою стягувач просить суд:

- прийняти до розгляду заяву про видачу дублікату;

- заяву задовольнити у повному обсязі, видати дублікат наказу Господарського суду

Миколаївської області №915/1438/15 від 09.11.2015.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021 головуючим у справі №915/1438/15 визначено суддю Ржепецького В.О., заяву про видачу дублікату наказу передано раніше визначеному складу суду.

Ухвалою суду від 08.06.2021 справу №915/1438/15 прийнято до свого провадження для розгляду заяви Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2015 у справі № 915/1438/15, судове засідання для розгляду заяви призначено на 15 червня 2021 року об 11:40 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Енетеп (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Гагаріна, 17, код 31675873) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) заборгованості в сумі 101502 (сто одна тисяча п`ятсот дві) грн. 25 коп., з яких: 52473 (п`ятдесят дві тисяч чотириста сімдесят три) грн. 94 коп. основний борг, 3673 ( три тисячі шістсот сімдесят три) грн. 18 коп. 7 % штрафу, 3698 (три тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн. 45 коп. 3 % річних, 37769 (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 49 коп. збитки від інфляції, 3887 (три тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 19 коп. пеня, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2030 (дві тисячі тридцять) грн. 04 коп.

09.11.2015 на виконання вищевказаного рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 було видано відповідний наказ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

04.06.2021 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою №39/3-3241-21 від 27.04.2021 про видачу дубліката наказу в справі № 915/1438/15.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У той же час, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як зазначалось вище, 09.11.2015 на виконання вищевказаного рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2015 було видано відповідний наказ.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII від 02.06.2016, яким Закон України Про виконавче провадження викладено в новій редакції.

Відповідно до приписів статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Як свідчать надані заявником докази:

- 10.05.2018 постановою державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження № 56363135 з виконання судового наказу № 915/1438/15, виданого 09.11.2015 Господарським судом Миколаївської області;

- 29.08.2018 державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Проте, за інформацією заявника, вказана постанова разом з наказом у стягувача відсутні.

У відповідності до приписів п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи положення п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, а також те, що заявником було дотримано вимоги даної процесуальної норми, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача №39/3 -3241-21 від 27.04.2021 про видачу дубліката наказу.

Керуючись п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення", ст. ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2015 у справі № 915/1438/15 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу від 09.11.2015 у справі № 915/1438/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Енетеп (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Гагаріна, 17, код 31675873) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) заборгованості в сумі 101502 (сто одна тисяча п`ятсот дві) грн. 25 коп., з яких: 52473 (п`ятдесят дві тисяч чотириста сімдесят три) грн. 94 коп. основний борг, 673 ( три тисячі шістсот сімдесят три) грн. 18 коп. 7 % штрафу, 3698 (три тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн. 45 коп. 3 % річних, 37769 (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 49 коп. збитки від інфляції, 3887 (три тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 19 коп. пеня, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2030 (дві тисячі тридцять) грн. 04 коп.

3. Направити дублікат наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2015 у справі №915/1438/15 на адресу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України протягом десяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено і підписано 18.06.2021.

Суддя В.О.Ржепецький