ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021р. Справа № 904/3912/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД», м. Харків

До: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

Про: стягнення 180 389, 54 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» (позивач) звернувся з позовом про стягнення з Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області (відповідач) 180 389, 54 грн. заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого позивачем природного газу у лютому 2021 року за договорами поставки природного газу в інтересах окружних судів Дніпропетровської області від 21.01.21р. №№344/21, 348/21, 349/21 та 350/21. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача 4 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення цих витрат позивач посилається на наступні документи: договір про надання послуг з правової (адвокатської) допомоги №20/1 від 09.01.20р. (укладений між позивачем та адвокатом Макаровим С.О.), додаток №1 до договору, рішення ради адвокатів Харківської області Національної асоціації адвокатів України від 21.03.18р. №17, акт приймання передавання наданих послуг від 24.03.21р., дублікат квитанції № від 24.03.21р. на суму 20 000, 00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Макарова С.О. (а.с.11-21).

Ухвалою від 12.04.21р. було відкрите провадження у справі №904/3912/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Територіальне управління ДСА України в Дніпропетровській області (відповідач) у відзиві на позов підтвердив фактичні обставини справи та зазначив, що у зв`язку з відмовою органами казначейської служби у реєстрації договорів (з підстав того, що в тендерній документації та в звіті строк поставки відрізняється від строку поставки, зазначеного у договорах) відповідач не має можливість виконувати свої зобов`язання по укладеним договорам в частині проведення розрахунків за постачання природного газу. Сторони дійшли згоди про розірвання договорів від 21.01.21р. №№344/21, 348/21, 349/21 та 350/21 шляхом укладання та підписання додаткових угод з 01.03.21 р. Відповідач є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України; є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів, якій здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до ЗУ «Про публічні закупівлі»; отже, згідно ЗУ «Про публічні закупівлі» відповідач не має юридичних підстав для проведення тендерної процедури на закупівлю для сплати заборгованості за період 01.02.21р.-01.03.21р. Враховуючи вищевикладене, просив вирішити цей спір та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства; здійснювати розгляд справи без участі свого представника.

ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» (позивач) у відповіді на відзив просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі у зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо факту поставки та споживання природного газу.

Територіальне управління ДСА України в Дніпропетровській області (відповідач) своїм право на надання заперечень на відповідь на відзив не скористалося.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021р. №104 продовжено період карантину до 30.04.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021р. №405 продовжено період карантину до 30.06.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до п.4 ст. 11 ГПК України , суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

У ст. 342 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що скарга має бути розглянута у 10 денний строк.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

22.01.21р. між ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» (постачальник) та ТУ ДСА України в Дніпропетровській області (споживач) укладено договір про закупівлю на постачання газу №350/21, відповідно до умов якого та додаткових год до нього (а.с.29-35) позивач 28.02.21р. здійснив на користь відповідача поставку природного газу в кількості 8, 006520 тис.м. куб. на загальну суму 62 667, 04 грн. з урахуванням ПДВ ( що підтверджується відповідним актом прийому - передачі №1752 від 28.02.21р., а.с.36); а відповідач відповідно до п.4.2.2. договору зобов`язався здійснити остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу до 20 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу; оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту, у розмірі 100%. (а.с.22-28).

22.01.21р. між ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» (постачальник) та ТУ ДСА України в Дніпропетровській області (споживач) укладено договір про закупівлю на постачання газу №349/21, відповідно до умов якого та додаткових год до нього (а.с.46-52) позивач 28.02.21р. здійснив на користь відповідача поставку природного газу в кількості 5, 0045310 тис.м. куб. на загальну суму 39 489, 65 грн. з урахуванням ПДВ (що підтверджується відповідним актом прийому передачі №1747 від 28.02.21р., а.с.53); а відповідач відповідно до п.4.2.2. договору зобов`язався здійснити остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу до 20 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу; оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту, у розмірі 100%. (а.с.38-45).

22.01.21р. між ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» (постачальник) та ТУ ДСА України в Дніпропетровській області (споживач) укладено договір про закупівлю на постачання газу №348/21, відповідно до умов якого та додаткових год до нього (а.с.62-68), позивач 28.02.21р. здійснив на користь відповідач поставку природного газу в кількості 5,686570 тис.м. куб. на загальну суму 44 508, 78 грн. з урахуванням ПДВ (що підтверджується відповідним актом прийому передачі №1745 від 28.02.21р., а.с.69); а відповідач відповідно до п.4.2.2. договору зобов`язався здійснити остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу до 20 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу; оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту, у розмірі 100%. (а.с.54-61).

22.01.21р. між ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» (постачальник) та ТУ ДСА України в Дніпропетровській області (споживач) укладено договір про закупівлю на постачання газу №344/21, відповідно до умов якого та додаткових год до нього (а.с.76-82) позивач 28.02.21р. здійснив на користь відповідача поставку природного газу в кількості 4,330540 тис.м. куб. на загальну суму 33 724, 07 грн. з урахуванням ПДВ (що підтверджується відповідним актом прийому передачі №1742 від 28.02.21р., а.с.83); а відповідач відповідно до п.4.2.2. договору зобов`язався здійснити остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу до 20 числа місяця , наступного за місяцем постачання газу; оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту, у розмірі 100% (а.с.70-75).

Однак в порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач оплату поставленого позивачем за вищезазначеними договорами природного газу не здійснив; у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 180 389, 54 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував проти наявності у нього заборгованості перед позивачем за вищезазначеними договорами в розмірі 180 389, 54 грн., про що свідчить підписаний без заперечень акт звірки взаєморозрахунків станом на 15.03.21р. (а.с.37). На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості не надано.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України ).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач на їх спростування не подав суду жодного доказу. За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що не перерахування держказначейством коштів , які підлягають сплаті за поставлений природний газ (об`єм та вартість яких підтверджено відповідними документами ) суперечить вимогам чинного законодавства України та не звільняє відповідача від покладених на нього договорами зобов`язань. Враховуючи вищезазначене та відсутність будь-яких заперечень відповідача стосовно розміру адвокатських витрат, понесених позивачем, ці витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 57; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (61202, м. Харків, вул. Цілиноградська, 58А; ): 180 389, 54 грн. заборгованості; 2 705, 84 грн. - витрат на сплату судового збору та 4 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 22.06.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв