ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 справа № 914/966/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, м.Біла Церква, Київська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик», м.Львів

про стягнення 53 827,60 грн.

За участю представників:

від позивача: Кравчук А.О. представник (довіреність №960 від 17.05.2021);

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» про стягнення 53 827,60 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 19.05.2021.

Протокольною ухвалою від 19.05.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 09.06.2021 об 11:00 год., відсутньому в судовому засіданні відповідачу, суд в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, надіслав ухвалу-повідомлення про дату та час наступного судового засідання.

Ухвалою суду від 26.05.2021 у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні 09.06.2021 об 11:00 год. в режимі відеоконференції у справі №914/966/21 відмовлено.

08.06.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№13549/21) з доказами його надіслання 08.06.2021 з додатками на адресу позивача. 09.06.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив аналогічний тому що надійшов на електронну адресу суду.

Представник позивача в судове засідання 09.06.2021 для розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 09.06.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив. Заяви, клопотання до суду не надходили. Ухвалою-повідомленням від 19.05.2021 явка представника відповідача не визнавалась обов`язковою.

Ухвала-повідомлення суду від 19.05.2021 про дату судового засідання для розгляду справи по суті на 09.06.2021 надсилалась відповідачу на дві адреси:

- юридичну: вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79044, м.Львів, вул.Єфремова, буд. 84, офіс 1Б;

- адресу представника відповідача, вказану у клопотанні про відкладення розгляду справи, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 24.05.2021 відправлено до точки видачі/доставки (місце виконання операції м.Львів, індекс 79057). 26.05.2021 поштове відправлення за номером 023 вручене адресату/відповідачу за юридичною адресою.

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 24.05.2021 відправлено до точки видачі/доставки (місце виконання операції м.Івано-Франківськ, індекс 76009). 31.05.2021 року поштове відправлення за номером 589 вручене адресату - представнику відповідача.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті. Клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи не надходили.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 02.06.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір №213/2020 про закупівлю бензину автомобільного А-95 (ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти) від 02.03.2020, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується передати (поставити) позивачу товар бензин автомобільний А-95 (ДК 021:2015- 09130000-9 - Нафта і дистиляти), визначений за асортиментом, кількістю (обсягом) та цінами, зазначений у специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а позивач прийняти і оплатити такий товар.

Сторони укладали додаткові угоди до договору (№1 від 09.04.2020; №2 від 31.08.2020; №3 від 03.11.2020; №4 від 15.12.2020).

На виконання умов вказаного договору позивачем здійснено оплату товару. Однак, товар в кількості 2360 л на загальну суму 53 827,60 грн позивач не отримав, у зв`язку з тим, що талони на бензин А-95 заблоковані в електронній системі АЗС.

Відповідач поставку товару в кількості 2360 л на загальну суму 53 827,60 грн не здійснив, сплачену позивачем суму коштів у розмірі 53 827,60 грн не повернув. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 53 827,60 грн за неотриманий товар.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Зокрема зазначив про те, що між позивачем та відповідачем на виконання договору було підписано відповідні видаткові накладні, які підтверджують отримання товару позивачем у строки визначені п. 5.1. договору. Частину вказаних видаткових накладних на загальну суму 70 078,00 грн долучено до позовної заяви позивачем.

Позивачем фактично було сплачено всю суму обумовлену договором, а саме 184 270,00 грн, що суперечить вказаному у позовній заяві. Також відповідач зазначив, що договором передбачена, оплата з дня поставки (передачі) товару, а враховуючи що позивачем було оплачено всю суму за поставлений товар та підписано відповідні видаткові накладні, твердження про непоставлений товар відповідачем не відповідає фактичним обставинам та умовам договору.

На думку відповідача, позивачем зазначено суму сплати за товар за договором, яка не відповідає обумовленій ціні договору з урахуванням укладених додаткових угод.

Також у відзиві відповідач зазначив про те, що у зв`язку із технічними проблемами в системі відпуску пального позивачу надано паливні картки, а відтак, відповідач не відмовляється, а фактично виконує обов`язки взяті на себе за договором, що на думку відповідача по своїй суті суперечить вказаному позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Обставини встановлені судом.

02.03.2020 між Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - постачальник) було укладено договір №213/2020 про закупівлю бензину автомобільного А-95 (ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти) від 02.03.2020, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати (поставити) покупцю товар бензин автомобільний А-95 (ДК 021:2015- 09130000-9 - Нафта і дистиляти), визначений за асортиментом, кількістю (обсягом) та цінами, зазначений у специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п. 1.2. та п. 1.3. договору найменування та кількість товару: бензин автомобільний А-95 в кількості 9230 л. Сторони можуть внести зміни до договору щодо кількості (обсягу) у випадках, передбачених договором та Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (із змінами) шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.

Згідно п. 1.4. та п.3.2. договору ціна цього договору становить 202 690,80 грн, в тому числі ПДВ 33 781,80 грн. Сторони можуть внести зміни до договору щодо зміни ціни у випадках, передбачених договором та Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІІІ (із змінами)-шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.3. договору ціна цього договору може бути зменшена у відповідності до фактичних видатків покупця на закупівлю товару.

Згідно п. 4.1. та п. 4.3. договору розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочки платежу протягом 10 робочих днів з дня поставки (передачі) товару. До рахунку додається: видаткова накладна.

Відповідно до п.п. 5.1.-5.3. договору строк (термін) поставки (передачі) товару: до 31.12.2020. Місце поставки (передачі) товару: Україна. Київська область, м. Біла Церква, на АЗС. Заправка пальним автомобільного транспорту покупця здійснюється на автозаправних станціях по талонам (далі - АЗС). Постачальник повинен забезпечити на АЗС цілодобову заправку автомобілів покупця.

Згідно п. 5.4. договору поставка (передача) товару здійснюється узгодженими партіями (частинами), у відповідності до заявок покупця або за домовленістю сторін. Кожна поставка (передача) партії товару узгоджується шляхом виписки рахунків-фактур і та/або інших документів, в яких сторони обумовлюють найменування, кількість, ціну товару, інші необхідні дані.

Відповідно до п. 6.1. договору покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі (при наявності бюджетного фінансування) сплачувати за поставлений (переданий) товар.

Згідно п. 6.3. договору постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку (передачу) товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку (передачу) товару, якість якого відповідає вимогам стандартів, а також умовам, встановленим чинним законодавством до товару даного виду.

Пунктами 10.1. та 10.3. договору сторони погодили, що договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2020 року включно. Сторони можуть внести зміни до договору щодо строку дії у випадках, передбачених договором та Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІІІ (із змінами) шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.

31.12.2018 та 03.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - постачальник) та Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - покупець) було укладено додаткову угоду №1 до договору №213/2020 від 02.03.2020 та додаткову угоду №3 до договору №213/2020 від 02.03.2020, якими сторони домовилися внести зміни до розділу XIII договору та викласти в новій редакції стосовно банківських реквізитів постачальника.

31.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - постачальник) та Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - покупець) було укладено додаткову угоду №2 до договору №213/2020 від 02.03.2020, якою сторони керуючись п. 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» № 922-VІІІ та п.1.3., та п. 11.1.. договору № 213/2020 від 02.03.2020 року, на підставі цінової довідки № 717 від 28.07.2020 року (видана Торгово-промисловою палатою), дійшли згоди збільшити ціну на одиницю товару, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення загальної суми договору, та вирішили внести зміни до договору, а саме: «Зменшити загальну суму договору на 124,80 грн та внести зміни до п. 3.1. до договору № 213/2020 від 02.03.2020 року та викласти у новій редакції:

«3.1. Ціна цього договору становить 202 566,00 (двісті дві тисячі п`ятсот шістдесят шість грн 00 коп.), в тому числі ПДВ 33 761,00 грн (тридцять три тисячі сімсот шістдесят одна грн 00 коп.)». Специфікацію до договору №213/2020 від 02.03.2020 року викласти в новій редакції (додаток 1).

Відповідно до нової редакції специфікації: всього з ПДВ:202 566,00 грн.

Наймену- вання товаруОдиниця виміруКіль-кістьЦіна за одиницю виміру, грн без ПДВЦіна за одиницю виміру, грн з ПДВЦіна по найменуванню, грн без ПДВЦіна по найменуванню, грн з ПДВ
Бензин автомобільний А-95літри610018,3021,96111 630,00133 956,00
Бензин автомобільний А-95літри300019,05833322,8757 175,0068 610,00

15.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - постачальник) та Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - покупець) було укладено додаткову угоду №4 до договору №213/2020 від 02.03.2020, якою відповідно до п.1, п.5 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.11.1. договору № 213/2020 від 02.03.2020 року, сторони вирішили зменшити обсяг закупівлі та вирішили внести зміни до п.1.2. та п. 3.1. до договору № 213/2020 від 02.03.2020 року та викласти у новій редакції:

« 1.2. Найменування та кількість товару: бензин автомобільний А-95 в кількості 8300 л.»

« 3.1. Ціна цього договору становить 184 270,00 грн (сто вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.), в тому числі ПДВ 30 711,67 грн (тридцять тисяч сімсот одинадцять грн 67 коп.).»

Відповідною до п.3 вказаної додаткової угоди №4 від 15.12.2020 сторони вирішили внести зміни додатку №1 (Специфікація) до договору № 213/2020 від 02.03.2020 року та викласти у новій редакції.

Відповідно до нової редакції специфікації: всього з ПДВ:184 270,00 грн.

Наймену- вання товаруОдиниця виміруКіль-кістьЦіна за одиницю виміру, грн без ПДВЦіна за одиницю виміру, грн з ПДВЦіна по найменуванню, грн без ПДВЦіна по найменуванню, грн з ПДВ
Бензин автомобільний А-95літри610018,3021,96111 630,00133 956,00
Бензин автомобільний А-95літри220019,05833322,8741 928,3350 314,00

Позивач оплатив по талонам на суму 53 827,60 грн, згідно видаткових накладних:

- №30820/2 від 03.08.2020 на суму 19 764,00 грн (900 л);

- №10920/10 від 01.09.2020 на суму 18 296,00 грн (800 л);

- №11020/10 від 01.10.2020 на суму 16 009,00 грн (700 л);

- №21120/11 від 02.11.2020 на суму 16 009,00 грн (700 л).

Факт оплати підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- №221 від 05.08.2020 на суму 19 764,00 грн (ВН №30820/2 від 03.08.2020);

- №250 від 03.09.2020 на суму 18 296,00 грн (ВН №10920/10 від 01.09.2020);

- №279 від 05.10.2020 на суму 16 009,00 грн (ВН №11020/10 від 01.10.2020);

- №312 від 04.11.2020 на суму 16 009,00 грн (ВН №21120/11 від 02.11.2020).

Позивач товар в кількості 2360 л на загальну суму 53 827,60 грн не отримав, у зв`язку з тим, що талони на бензин А-95 заблоковані в електронній системі АЗС.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами (№1826 від 05.11.2020; №2002 від 04.12.2020; №2067 від 18.12.2020) в яких повідомляв відповідача про неможливість здійснення заправку паливом по талонам на паливо А-95, оскільки вони заблоковані в електронній системі АЗС. У вищенаведених листах позивач зазначав, що повертає відповідачу вказані талони на паливо А-95 для їх заміни.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх обов`язків, що спричинило недоотриманням позивачем товару в кількості 2360 л на загальну суму 53 827,60 грн позивач звернувся до відповідача з претензією №237 від 22.02.2021 з проханням протягом 10 днів з моменту отримання претензії перерахувати на розрахунковий рахунок позивача всю суму заборгованості. Факт надіслання вказаної претензії підтверджується описом вкладення до листа (штрихкодовий ідентифікатор 164) від 22.02.2021 та поштовою накладною №164 від 22.02.2021.

У відповіді №1335 від 02.03.2021 на претензію відповідач зазначив, що ТзОВ «Кондор Логістик» не відмовляється від виконання договірних зобов`язань за договором №213/2020 від 02.03.2020 та повідомив про те, що зараз надалі наявні технічні проблеми в системі відпуску пального, та запропонував позивачу здійснювати відпуск пального частково, але в будь-якому випадку в повному обсязі до 30.04.2021. Факт надіслання вказаного листа підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 574) від 09.03.2021. Вказаний лист позивач отримав 16.03.2021.

Також, в матеріалах справи наявний лист №334 від 09.03.2021 яким позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти графік погашення заборгованості за договором від 02.03.2020 №213/2020, врахувавши кінцевий період погашення до 30.04.2021.

Позивачем також було надіслано на адресу відповідача лист №454 від 24.03.2021 в якому повідомляв останнього про те, що позивач змушений звернутися до Господарського суду з позовною заявою, оскільки станом на 23.03.2021 узгодження щодо погашення заборгованості згідно графіку до позивача не надходило.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, щодо поставки оплаченого позивачем товару, неповернення сплачених позивачем коштів, що спричинило недоотриманням позивачем товару в кількості 2360 л на загальну суму 53 827,60 грн, останній просить стягнути з відповідача 53 827,60 грн за неотриманий товар згідно договору від 02.03.2020 №213/2020.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №213/2020 про закупівлю бензину автомобільного А-95 (ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти) від 02.03.2020.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Як встановлено судом, умовами договору (п. 5.3) визначено, що заправка пальним автомобільного транспорту покупця здійснюється на автозаправних станціях по талонам (далі - АЗС).

Таким чином, факт підписання сторонами видаткових накладних №30820/2 від 03.08.2020; №10920/10 від 01.09.2020; №11020/10 від 01.10.2020; №21120/11 від 02.11.2020 не свідчив про факт передачі товару позивачу, а лише підтверджував факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Позивач отримав талони, частину яких не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи, не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар в кількості 2360 літрів пального по талонам на загальну суму 53 827,60 грн.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення 53 827,60 грн за неотриманий товар згідно договору від 02.03.2020 №213/2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача викладені ним у відзиві не спростовують позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позивачем подано належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази на підтвердження позовних вимог, які відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 53 827,60 грн за неотриманий товар згідно договору від 02.03.2020 №213/2020, обґрунтовані матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №80 від 29.03.2021.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (79044, м.Львів, вул.Єфремова, буд. 84, офіс 1Б; ідентифікаційний код 39046990) на користь Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (09100, Київська область, м.Біла Церква, вул. Андрея Шептицького, буд.2; ідентифікаційний код 03346696) 53 827,60 грн за неотриманий товар згідно договору від 02.03.2020 №213/2020 та 2 270,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-258 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст рішення

складено 14.06.2021

Суддя Ю.О. Сухович