ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" червня 2021 р. Справа № 911/293/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод»

про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Мишак І.Ю.

Представники:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма»: Бельмас А.О.

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод»: не з`явилися

від розпорядника майна боржника: не з`явилися

від Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс»: не з`явилися

від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч»: Назаревич І.Р., Вакулюк А.О.

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна»: Бандуристий Р.С.

від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»: не з`явилися

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія»: Назаревич І.Р.

від Долинської міської ради: не з`явилися

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/293/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.02.2021 відкрито провадження у справі № 911/293/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод»; визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 2 008 112, 56 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Покровська, будинок 2А, ідентифікаційний код - 34201037) арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1788 від 05.12.2016, адреса: 40022, місто Суми, вулиця Привокзальна, будинок 4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ); зобов`язано розпорядника майна боржника в строк до 05.04.2021 подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів відповідно до норм ч. 3 ст. 44, ч. 5 та ч. 8 ст. 45, ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства; попереднє засідання господарського суду призначено на 15.04.2021; встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та визначення його вартості до 13.04.2021, відомості про що зобов`язано надати суду.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» здійснено 16.02.2021, номер публікації якого 65957.

Після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» до суду звернулися Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч», Товариство з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна», Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» та Долинська міська рада із заявами про визнання грошових вимог до боржника.

Ухвалами господарського суду Київської області від 17.03.2021, від 29.03.2021 та від 12.04.2021 прийнято заяви вищезазначених кредиторів, призначено їх до розгляду у судовому засіданні на 15.04.2021 та зобов`язано учасників провадження надати суду певні документи.

До господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-10/110 від 05.04.2021 (вх. № 7945/21 від 06.04.2021) про долучення документів до матеріалів справи, серед яких повідомлення про розгляд вимог кредиторів та реєстр вимог кредиторів станом на 05.04.2021.

13.04.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» надійшли клопотання б/н від 12.04.2021 (вх. № 8758/21 від 13.04.2021 та вх. № 8759/21 від 13.04.2021) про відкладення попереднього засідання і розгляду кредиторських заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч».

До господарського суду Київської області від представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» надійшло клопотання б/н від 14.04.2021 (вх. № 8904/21 від 14.04.2021) про врахування, при призначенні наступного судового засідання у даній справі, днів його зайнятості в інших судових засіданнях.

15.04.2021 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» надійшли письмові пояснення б/н від 14.04.2021 (вх. № 8920/21 від 15.04.2021) по справі та клопотання б/н від 15.04.2021 (вх. № 8966/21 від 15.04.2021, вх. № 8967/21 від 15.04.2021) про залучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2021, у зв`язку з нез`явленням у судове засідання представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія», Долинської міської ради та розпорядника майна боржника, неналежним виконанням учасниками провадження вимог суду, а також враховуючи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч», розгляд даної справи у попередньому засіданні відкладено на 17.05.2021.

До господарського суду Київської області від Долинської міської ради надійшов супровідний лист № 01-08/110/1 від 26.04.2021 (вх. № 10115/21 від 29.04.2021), до якого додано витребувані судом документи.

17.05.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» надійшли письмові пояснення вих. № 55 від 13.05.2021, вих. № 36 від 13.05.2021 (вх. № 11198/21 від 17.05.2021, вх. № 11202/21 від 17.05.2021) та документи по справі.

До господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-10/162 від 14.05.2021 (вх. № 11216/21 від 17.05.2021) про продовження строку проведення інвентаризації.

17.05.2021 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» надійшов супровідний лист вих. № УФ-34763 від 14.05.2021 (вх. № 11261/21 від 17.05.2021), до якого додано документи по справі.

У судовому засіданні 17.05.2021 судом задоволено клопотання розпорядника майна боржника вих. № 02-10/162 від 14.05.2021 (вх. № 11216/21 від 17.05.2021) та продовжено строк проведення інвентаризації майна боржника на два місяці, про що зазначено в протокольній ухвалі суду.

Також, у судовому засіданні 17.05.2021 судом оголошено перерву до 14.06.2021.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма» надійшли заперечення вих. № 14/06/21-1-гп від 14.06.2021 (вх. № 14650/21 від 14.06.2021) щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна».

14.06.2021 до господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшли клопотання вих. № 02-10/193 від 14.06.2021 та б/н від 14.06.2021 (вх. № 14657/21 від 14.06.2021, вх. № 285/21 від 14.06.2021) про відкладення попереднього засідання у даній справі на іншу дату.

До господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» надійшло клопотання б/н від 14.06.2021 (вх. № 14686/21 від 14.06.2021) про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 14.06.2021 з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч», Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» і надали свої усні пояснення по справі, представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Долинської міської ради та розпорядник майна боржника у судове засідання 14.06.2021 не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників провадження, вважає за необхідне розглянути по суті кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

До суду звернувся кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» із заявою вих. № УФ-34574 від 09.03.2021 (вх. № 5968/21 від 15.03.2021) про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 781 729, 65 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором фінансового лізингу № 730-01/11/17-Г до генерального договору фінансового лізингу № 730-Г від 07.11.2017 з додатками та додатковою угодою від 26.02.2018, рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20, наказом господарського суду Київської області від 16.10.2020 у справі № 912/1898/20, постановою про відкриття виконавчого провадження № 63491996 від 04.11.2020 та довідкою № 63491996/2 від 07.05.2021 про хід виконавчого провадження № 63491996.

Загальна сума вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» становить 786 269, 65 грн., з яких:

- 485 192, 29 грн. - основний борг за лізинговими платежами, стягнутий рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 32 796, 88 грн. - пеня, стягнута рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 5 050, 77 грн. 3 % річних, стягнутих рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 12 671, 83 грн. - інфляційні втрати, стягнуті рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 134 461, 27 грн. - штраф, стягнутий рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 28 052, 02 грн. - збитки, стягнуті рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 10 473, 38 грн. - судовий збір, стягнутий рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20;

- 41 168, 16 грн. пеня, нарахована за період з 04.06.2020 по 14.02.2021;

- 10 185, 99 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 04.06.2020 по 14.02.2021;

- 21 677, 06 грн. інфляційні втрати, нараховані за період з 04.06.2020 по 14.02.2021;

- 4 540, 00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-10/136 від 05.04.2021 (вх. № 7945/21 від 06.04.2021) визнав повністю кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» та включив 573 303, 34 грн. до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 208 426, 31 грн. до шостої черги задоволення вимог кредиторів і 4 540, 00 грн. до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржник будь-яких пояснень щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» (лізингодавець - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (лізингоодержувач - боржник) було укладено договір фінансового лізингу № 730-01/11/17-Г до генерального договору фінансового лізингу № 730-Г від 07.11.2017, за умовами якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене лізингоодержувачем майно - предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу і сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору і в кінці строку дії договору має право придбати предмет лізингу у власність за викупною вартістю, визначеною у відповідному договорі.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» 485 192, 29 грн. - заборгованості, 32 796, 88 грн. - пені, 5 050, 77 грн. 3 % річних, 12 671, 83 грн. - інфляційних втрат, 134 461, 27 грн. - штрафу, 28 052, 02 грн. - збитків, а також 10 473, 38 грн. - витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

16.10.2020 на виконання вищезазначеного рішення господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 04.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63491996 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 16.10.2020 у справі № 912/1898/20.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. № 63491996/2 від 07.05.2021 у межах виконавчого провадження № 63491996 стягнення коштів не проводилося.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що рішення господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20 на даний час набрало законної сили та не виконане боржником.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення є обов`язковим до виконання боржником щодо якого воно винесене. Водночас судові рішення, винесені судами на користь певних кредиторів проти боржника не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство, тобто суд не зв`язаний судовими рішеннями, винесеними проти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що кредитором заявлено до визнання вимоги, які включать в себе грошові кошти, що були стягнуті рішенням господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20 за договором фінансового лізингу № 730-01/11/17-Г до генерального договору фінансового лізингу № 730-Г від 07.11.2017, а також вимоги, що виникли після набрання законної сили вказаним рішенням до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, а саме нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати за період з 04.06.2020 по 14.02.2021.

Так, зі змісту рішення господарського суду Київської області від 10.09.2020 у справі № 912/1898/20 вбачається, що ним було стягнуто пеню, 3 % річних та інфляційні втрати за період з 29.01.2020 по 03.06.2020.

Відповідно до п. 7.1.1 договору за несвоєчасну оплату лізингових платежів за відповідним договором та інших платежів, передбачених генеральним договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сторони дійшли згоди, що при нарахуванні пені відповідно до умов цього пункту договору не застосовуються положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Пеня нараховується за весь строк прострочення до повного погашення заборгованості.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений кредитором, і встановлено, що він є вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Таким чином, враховуючи наявні у матеріалах справи докази та керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, статтями 173, 175, 193 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 530, 549, 625, 629, 806 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» є обґрунтованими, документально підтвердженими та правомірно включенні розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на загальну суму 786 269, 65 грн., з яких: 4 540, 00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 573 303, 34 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 208 426, 31 грн. (пеня та штраф) - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» із заявою № 130-2-19/827 від 12.03.2021 (вх. № 6242/21 від 17.03.2021) про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 42 398 087, 02 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані рішенням господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі № 911/2121/20 та рішенням господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2120/20.

Загальна сума вимог Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» становить 42 402 627, 02 грн., з яких: 42 398 087, 02 грн. заборгованість, стягнута рішеннями господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі № 911/2121/20 та від 23.10.2020 у справі № 911/2120/20, а також - 4 540, 00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-10/113 від 25.03.2021 (вх. № 7945/21 від 06.04.2021) визнав повністю кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та включив 42 398 087, 02 грн. до четвертої черги задоволення вимог кредиторів і 4 540, 00 грн. до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржник будь-яких пояснень щодо кредиторських вимог Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі № 911/2121/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 11 188 437, 10 грн. - вартості зерна, переданого на зберігання згідно договору складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску № 33 від 13.08.2018, та 167 826, 56 грн. - судового збору.

15.03.2021 на виконання вищезазначеного рішення господарським судом Київської області видано відповідний наказ, відповідно до якого рішення господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі № 911/2121/20 набрало законної сили 04.02.2021.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2120/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 30 583 077, 20 грн. - вартості втраченого зерна, переданого на зберігання згідно договору складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску № 25 від 17.07.2017, та 458 746, 16 грн. - судового збору.

09.03.2021 на виконання вищезазначеного рішення господарським судом Київської області видано відповідний наказ, відповідно до якого рішення господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2120/20 набрало законної сили 15.02.2021.

Отже, відповідно до матеріалів справи рішення господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі № 911/2121/20 та рішення господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2120/20 на даний час набрали законної сили та не виконані боржником.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення є обов`язковим до виконання боржником щодо якого воно винесене. Водночас судові рішення, винесені судами на користь певних кредиторів проти боржника не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство, тобто суд не зв`язаний судовими рішеннями, винесеними проти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що кредитором заявлено до визнання вимоги, які включать в себе грошові кошти, що були стягнуті рішенням господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі № 911/2121/20 за договором складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску № 33 від 13.08.2018 та рішенням господарського суду Київської області від 23.10.2020 у справі № 911/2120/20 за договором складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску № 25 від 17.07.2017.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» є обґрунтованими, документально підтвердженими та правомірно включенні розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на загальну суму 42 402 627, 02 грн., з яких: 4 540, 00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 42 398 087, 02 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» із заявою вих. № 35 від 11.03.2021 (вх. № 6215/21 від 16.03.2021) про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод», з урахуванням письмових пояснень вих. № 55 від 13.05.2021 (вх. № 11198/21 від 17.05.2021), у розмірі 8 789 155, 60 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором № 90 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 15.05.2018, складськими квитанціями на зерно, реєстрами накладних на прийняте зерно з визначенням показників якості за середньодобовим зразком, товарно-транспортними накладними, вимогою вих. № 13 від 09.01.2019, даними Аграрної біржі щодо вартості зерна.

Загальна сума вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» становить 8 789 155, 60 грн., з яких: 8 784 615, 60 грн. вартість втраченого зерна, переданого на зберігання згідно договору № 90 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 15.05.2018 і 4 540, 00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-10/137 від 05.04.2021 (вх. № 7945/21 від 06.04.2021) відхилив повністю кредиторські вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч», оскільки вони є недоведеними так як кредитор має право заявляти відповідні вимоги на дату пред`явлення рекламації або на дату відкриття провадження у справі про банкрутство, а не за вартістю зерна станом на дату його передання на зерновий склад.

Боржник будь-яких пояснень щодо кредиторських вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (зерновий склад - боржник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Світоч» (поклажодавець - кредитор) укладеного договір № 90 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна, за умовами якого поклажодавець передає сільськогосподарські культури (надалі «зерно»), а зерновий склад приймає на відповідальне зберігання у знеособленому виді у передбаченому законодавством України порядку та на умовах цього договору. Зерновий склад також надає поклажодавцю послуги з метою недопущення псування та втрати якості зерна, у тому числі, але не обмежуючись, наданням у разі необхідності послуг з очистки та сушки зерна.

Відповідно до п. 1.2 договору кількість, залікова якість, обмежувальні кондиції зерна, вартість послуг, термін зберігання та інші особливі умови визначаються сторонами у додатках до цього договору.

Згідно з п. 1.4 договору право власності на зерно до складу не переходить. Склад не має права розпоряджатися зерном або його частиною поклажедавця.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що вид, кількість та якість прийнятого на зберігання зерна зазначається у відповідному складському документі (складська квитанція, просте чи подвійне складське свідоцтво).

Відповідно до п. 4.1.4 договору зерновий склад видає зерно на вимогу поклажодавця, здійснює відвантаження зерна в надані поклажедавцем транспортні засоби (залізничні вагони чи автотранспорт).

Згідно з п. 6.3 договору у разі пошкодження, зниження якості зерна (або його частини), якщо таке сталось в результаті порушення зерновим складом правил зберігання, зерновий склад відшкодовує поклажедавцеві збитки в розмірі суми, на яку знизилася його вартість. Вартість зерна для цілей цього договору визначається, виходячи з ринкової ціни згідно даних Української аграрної біржі на дату пред`явлення рекламацій.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що строк зберігання зерна до 15 травня 2019 року. Відлік строку зберігання починається з дня передачі зерна зерновому складу на зберігання, а при переоформленні зерна з дня зарахування зерна на особовий рахунок поклажодавця і закінчується в день відвантаження або переоформлення зерна включно, а в частині розрахунків, в тому числі за фактично надані послуги, - до їх повного виконання.

Додатком до договору сторони визначили вид зерна кукурудза, початок періоду прийому 15 травня 2018 року та граничний термін зберігання 15 травня 2019 року.

На виконання умов договору кредитор передав боржнику на відповідальне зберігання 2 005 620, 00 кг зерна кукурудзи третього класу врожаю 2017 року та 2018 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи складськими квитанціями на зерно № 23059 від 24.11.2018 80 960 кг, № 23060 від 25.11.2018 41 190 кг, № 23061 від 26.11.2018 40 640 кг, № 23053 від 22.11.2018 40 000 кг, № 23054 від 22.11.2018 39 670 кг, № 23057 від 23.11.2018 81 850 кг, № 23035 від 16.11.2018 162 250 кг, № 23042 від 17.11.2018 124 280 кг, № 23043 від 18.11.2018 81 950 кг, № 23050 від 20.11.2018 39 950 кг, № 23044 від 19.11.2018 83 490 кг, № 23021 від 14.11.2018 157 630 кг, № 23052 від 21.11.2018 39 210 кг, № 22184 від 18.05.2018 395 680 кг, № 22186 від 21.05.2018 80 900 кг, № 22185 від 21.05.2018 279 500 кг, № 22191 від 24.05.2018 39 440 кг, № 22183 від 17.05.2018 197 030 кг, реєстрами накладних на прийняте зерно з визначенням показників якості за середньодобовим зразком № 583 від 24.11.2018, № 584 від 25.11.2018, № 585 від 26.11.2018, № 577 від 22.11.2018, № 578 від 22.11.2018, № 580 від 23.11.2018, № 560 від 16.11.2018, № 566 від 17.11.2018, № 568 від 18.11.2018, № 575 від 20.11.2018, № 569 від 19.11.2018, № 552 від 14.11.2018, № 576 від 21.11.2018, № 770 від 18.05.2018, № 772 від 20.05.2018, № 771 від 19.05.2018, № 776 від 24.05.2018, № 768 від 17.05.2018, а також товарно-транспортними накладними.

09.01.2019 кредитор звернувся до боржника із заявою вих. № 13 від 09.01.2019 на відвантаження зерна - кукурудзи третього класу загальною вагою 2 005 620, 00 кг, що було передано на зберігання.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник на вищезазначену заяву кредитора не відповів, строк відвантаження зерна не погодив та зерно кредитору не повернув.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Згідно з ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Статтею 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. Зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Статтею 691 Цивільного кодексу України та ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня. Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до державних стандартів. На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна.

Згідно з ст. 938 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

Згідно з ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Статтею 953 Цивільного кодексу України та ст. 35 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що зерновий склад зобов`язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі «погашено». Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис.

Згідно з ст. 950 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством. Зерновий склад звільняється від відповідальності за втрату, нестачу і пошкодження зерна, викликаних непереборною силою. За втрату, нестачу чи пошкодження прийнятого на зберігання зерна після того, як настав обов`язок поклажодавця взяти це зерно назад, зерновий склад несе відповідальність лише за наявності з його боку умислу чи грубої необережності.

Статтею 951 Цивільного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна - у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна - у розмірі суми, на яку знизилася його вартість. У разі, коли внаслідок пошкодження якість зерна змінилася настільки, що воно не може бути використано за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від нього і зажадати від зернового складу відшкодування вартості цього зерна.

Таким чином, боржник як зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів для забезпечення схоронності зерна і повернення його кредитору як поклажедавцеві та несе відповідальність у разі невиконання взятих на себе зобов`язань, зокрема, у вигляді відшкодування вартості зерна.

Відповідно до п. 6.3 договору № 90 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 15.05.2018 у разі пошкодження, зниження якості зерна (або його частини), якщо таке сталось в результаті порушення зерновим складом правил зберігання, зерновий склад відшкодовує поклажедавцеві збитки в розмірі суми, на яку знизилася його вартість. Вартість зерна для цілей цього договору визначається, виходячи з ринкової ціни згідно даних Української аграрної біржі на дату пред`явлення рекламацій.

Отже, оскільки боржник не повернув кредитору передане на зберігання зерно - 2 005 620, 00 кг кукурудзи третього класу врожаю 2017 року та 2018 року, то він повинен відшкодувати вартість такого зерна.

Згідно наявної у матеріалах справи даних Аграрної біржі середня ринкова ціна кукурудзи третього класу станом на 09.01.2019 становить 4 380, 00 грн. за тонну.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на загальну суму 8 789 155, 60 грн., з яких: 4 540, 00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 8 784 615, 60 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» із заявою вих. № 20 від 12.03.2021 (вх. № 6515/21 від 19.03.2021) про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод», з урахуванням письмових пояснень вих. № 36 від 13.05.2021 (вх. № 11202/21 від 17.05.2021), у розмірі 1 581 252, 40 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором № 89 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 10.05.2018, складською квитанцією на зерно, реєстром накладних на прийняте зерно з визначенням показників якості за середньодобовим зразком, товарно-транспортними накладними, вимогою вих. № 8 від 09.01.2019, даними Аграрної біржі щодо вартості зерна.

Загальна сума вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» становить 1 581 252, 40 грн., з яких: 1 576 712, 40 грн. вартість втраченого зерна, переданого на зберігання згідно договору № 89 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 10.05.2018 і 4 540, 00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-10/138 від 05.04.2021 (вх. № 7945/21 від 06.04.2021) відхилив повністю кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія», оскільки вони є недоведеними так як кредитор має право заявляти відповідні вимоги на дату пред`явлення рекламації або на дату відкриття провадження у справі про банкрутство, а не за вартістю зерна станом на дату його передання на зерновий склад.

Боржник будь-яких пояснень щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (зерновий склад - боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» (поклажодавець - кредитор) укладеного договір № 89 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна, за умовами якого поклажодавець передає сільськогосподарські культури (надалі «зерно»), а зерновий склад приймає на відповідальне зберігання у знеособленому виді у передбаченому законодавством України порядку та на умовах цього договору. Зерновий склад також надає поклажодавцю послуги з метою недопущення псування та втрати якості зерна, у тому числі, але не обмежуючись, наданням у разі необхідності послуг з очистки та сушки зерна.

Відповідно до п. 1.2 договору кількість, залікова якість, обмежувальні кондиції зерна, вартість послуг, термін зберігання та інші особливі умови визначаються сторонами у додатках до цього договору.

Згідно з п. 1.4 договору право власності на зерно до складу не переходить. Склад не має права розпоряджатися зерном або його частиною поклажедавця.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що вид, кількість та якість прийнятого на зберігання зерна зазначається у відповідному складському документі (складська квитанція, просте чи подвійне складське свідоцтво).

Відповідно до п. 4.1.4 договору зерновий склад видає зерно на вимогу поклажодавця, здійснює відвантаження зерна в надані поклажедавцем транспортні засоби (залізничні вагони чи автотранспорт).

Згідно з п. 6.3 договору у разі пошкодження, зниження якості зерна (або його частини), якщо таке сталось в результаті порушення зерновим складом правил зберігання, зерновий склад відшкодовує поклажедавцеві збитки в розмірі суми, на яку знизилася його вартість. Вартість зерна для цілей цього договору визначається, виходячи з ринкової ціни згідно даних Української аграрної біржі на дату пред`явлення рекламацій.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що строк зберігання зерна до 15 травня 2019 року. Відлік строку зберігання починається з дня передачі зерна зерновому складу на зберігання, а при переоформленні зерна з дня зарахування зерна на особовий рахунок поклажодавця і закінчується в день відвантаження або переоформлення зерна включно, а в частині розрахунків, в тому числі за фактично надані послуги, - до їх повного виконання.

Додатком до договору сторони визначили вид зерна кукурудза, початок періоду прийому 10 травня 2018 року та граничний термін зберігання 15 травня 2019 року.

На виконання умов договору кредитор передав боржнику на відповідальне зберігання 359 980, 00 кг зерна кукурудзи третього класу врожаю 2017 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи складською квитанцією на зерно № 22181 від 16.05.2018, реєстром № 767 на прийняте зерно з визначенням показників якості за середньодобовим зразком від 16.05.2018 та товарно-транспортними накладними № 14 № 22 від 15.05.2018.

09.01.2019 кредитор звернувся до боржника із заявою вих. № 8 від 09.01.2019 на відвантаження зерна - кукурудзи третього класу загальною вагою 359 980, 00 кг, що було передано на зберігання.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник на вищезазначену заяву кредитора не відповів, строк відвантаження зерна не погодив та зерно кредитору не повернув.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Згідно з ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Статтею 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. Зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Статтею 691 Цивільного кодексу України та ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня. Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до державних стандартів. На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна.

Згідно з ст. 938 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

Згідно з ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Статтею 953 Цивільного кодексу України та ст. 35 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що зерновий склад зобов`язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі «погашено». Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис.

Згідно з ст. 950 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством. Зерновий склад звільняється від відповідальності за втрату, нестачу і пошкодження зерна, викликаних непереборною силою. За втрату, нестачу чи пошкодження прийнятого на зберігання зерна після того, як настав обов`язок поклажодавця взяти це зерно назад, зерновий склад несе відповідальність лише за наявності з його боку умислу чи грубої необережності.

Статтею 951 Цивільного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна - у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна - у розмірі суми, на яку знизилася його вартість. У разі, коли внаслідок пошкодження якість зерна змінилася настільки, що воно не може бути використано за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від нього і зажадати від зернового складу відшкодування вартості цього зерна.

Таким чином, боржник як зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів для забезпечення схоронності зерна і повернення його кредитору як поклажедавцеві та несе відповідальність у разі невиконання взятих на себе зобов`язань, зокрема, у вигляді відшкодування вартості зерна.

Відповідно до п. 6.3 договору № 89 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 10.05.2018 у разі пошкодження, зниження якості зерна (або його частини), якщо таке сталось в результаті порушення зерновим складом правил зберігання, зерновий склад відшкодовує поклажедавцеві збитки в розмірі суми, на яку знизилася його вартість. Вартість зерна для цілей цього договору визначається, виходячи з ринкової ціни згідно даних Української аграрної біржі на дату пред`явлення рекламацій.

Отже, оскільки боржник не повернув кредитору передане на зберігання зерно - 359 980, 00 кг кукурудзи третього класу врожаю 2017 року, то він повинен відшкодувати вартість такого зерна.

Згідно наявної у матеріалах справи даних Аграрної біржі середня ринкова ціна кукурудзи третього класу станом на 09.01.2019 становить 4 380, 00 грн. за тонну.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» на загальну суму 1 581 252, 40 грн., з яких: 4 540, 00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 1 576 712, 40 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

Разом з тим, розглянувши у судовому засіданні 14.06.2021 матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, у зв`язку з нез`явленням у судове засідання представника Долинської міської ради та розпорядника майна боржника, враховуючи заперечення, що надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма», суд вважає за необхідне відкласти розгляд по суті кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» і Долинської міської ради, а також справи у попередньому засіданні на іншу дату відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 786 269, 65 грн., з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів, 573 303, 34 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 208 426, 31 грн. - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

2. Визнати вимоги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 42 402 627, 02 грн., з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів та 42 398 087, 02 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

3. Визнати вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 8 789 155, 60 грн., з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів та 8 784 615, 60 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

4. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у розмірі 1 581 252, 40 грн., з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів та 1 576 712, 40 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

5. Розгляд справи відкласти на "07" липня 2021 року о 14 год. 15 хв. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, в залі судових засідань № 1).

6. Зобов`язати розпорядника майна боржника надати суду:

- нормативно обґрунтовані письмові пояснення щодо визнання або відхилення кредиторських вимог Долинської міської ради;

- нормативно обґрунтовані письмові пояснення на заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альма» вих. № 14/06/21-1-гп від 14.06.2021 (вх. № 14650/21 від 14.06.2021) щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна»;

- документально підтверджену інформацію щодо то чи є боржник учасником Гарантійного фонду виконання зобов`язань за складськими документами на зерно із зазначенням реквізитів та контактних даних останнього.

7. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, а заяви та клопотання в письмовій формі відповідно до ч. 2 ст. 169 та ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

8. Викликати в судове засідання повноважних представників учасників судового провадження. Особисту явку розпорядника майна боржника визнати обов`язковою.

9. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі про банкрутство.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України

Ухвалу підписано 16.06.2021.

Суддя Т.В. Лутак