ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.06.2021 Справа № 914/3132/20
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія", м. Львів
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 914/3132/20
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія", м. Львів
до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит", м. Львів
про стягнення 1 474 273, 16 грн
Суддя Манюк П.Т.
За участю секретаря Прокопів І.І.
Представники сторін:
від заявника: Тимащук В. А. - адвокат
від відповідача: не з`явився
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/3132/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит" про стягнення 1 474 273, 16 грн
Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.05.2021 у справі № 914/3132/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Встановлено позивачу п`ятиденний строк, для подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат пов`язаних із розглядом справи.
24.05.2021 представник позивача звернувся до господарського суду із заявою про стягнення із відповідача 19 150, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 26.05.2021 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07.06.2021.
В судове засідання 07.06.2021 представник позивача з`явився, вимоги заяви щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу просив задоволити з підстав викладених у заяві.
Представник відповідача в судове засідання, 07.06.2021, не з`явився, причин неявки не повідомив, вимог суду зазначених в ухвалі від 26.05.2021 не виконав.
Частиною 4 ст. 244 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 статті 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з положеннями частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги від 16.12.2020; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 20.05.2021; копії рахунків від 16.12.2020 № 2/12/2020, від 20.05.2021 № 1/5/2021 на загальну суму 19 150, 00 грн; копії платіжних доручень від 16.12.2020 № 2940 на суму 5 000, 00 грн та від 07.069.2021 № 89 на суму 14 150, 00 грн. Таким чином, сума витрат на правову допомогу, яку просить стягнути позивач з відповідача становить 19 150, 00 грн.
Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі на зазначену ним суму, а відповідачем не подано доказів чи обгрунтувань щодо неспівмірності вказаних витрат.
Оскільки в рішенні не було вирішено питання щодо розподілу вказаних витрат, керуючись статтею 244 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі №914/3132/20.
Керуючись 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" задовольнити.
2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 914/3132/20.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
5. Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 16 червня 2021 року.
Суддя П.Т. Манюк