УХВАЛА

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 910/15594/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco) (далі - Консорціум)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021

за позовом науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

до Антимонопольного комітету України

про скасування рішень,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Консорціум,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 (згідно з відміткою на конверті) Консорціум звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 зі справи № 910/15594/18.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається належне обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду та практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись і який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Зміст касаційної скарги свідчить, що підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на постанови Верховного Суду висновки яких, на його думку, суди попередніх інстанцій не врахували при ухваленні оскаржуваного у касаційному порядку судового рішення та пункт 4 частини другої статті 287 зазначеного Кодексу.

При цьому з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою та третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення (з посиланням на конкретні пункти).

Проте у поданій скаржником касаційній скарзі не зазначено яке саме процесуальне порушення з передбачених частиною третьою статті 310 цього Кодексу (конкретний пункт) призвело до прийняття незаконного судового рішення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови з передачею справи повністю або частково на новий розгляд або для продовження розгляду.

З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Консорціуму необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: уточнити підставу касаційного оскарження з урахуванням наведеного скаржником пункту 4 частини другої статті 287 вказаного Кодексу та зазначити, яке саме процесуальне порушення (конкретний пункт) з передбачених частинами першою та третьою статті 310 цього Кодексу призвело до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З огляду на залишення касаційної скарги без руху клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку залишається без розгляду до усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 зі справи № 910/15594/18 залишити без руху.

2. Надати Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco) строк для усунення недоліків касаційної скарги до 09 липня 2021 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco), що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова