ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2135/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна", м. Харків
до Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс", м. Київ
про та зустрічним позовом до про стягнення 22299,34 грн. Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс", м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна", м. Харків визнання недійсним договору
за участю представників:

ТОВ "Альфа-Проф" - Тихоненко М.В.

ПП "Фенікс Транс Сервіс" - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 17449,00 грн., пені у розмірі 4349,34 грн. та 3% у розмірі 501,00 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 01/11-18ГР про надання послуг з централізованої охорони об`єктів у м. Харкові від 25.10.2018 щодо своєчасної оплати наданих послуг за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 17449,00 грн. на яку позивачем були нараховані відповідачу пеня у розмірі 4349,34 грн. та 3% у розмірі 501,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.07.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03.08.2020 о 14:00.

30 липня 2020 року до господарського суду Харківської області звернулось Приватне підприємство "Фенікс Транс Сервіс" із зустрічним позовом (вх.№ 17492) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" про визнання недійсним договору про надання послуг № 01/11-18ГР від 25.10.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" та Приватним підприємством "Фенікс Транс Сервіс".

В обґрунтування зустрічного позову Приватне підприємство "Фенікс Транс Сервіс" посилається на те, що спірний договір та додатки до нього від імені директора підприємства підписано іншою особою шляхом підроблення підпису та відтиску печатки.

Також, Приватним підприємством "Фенікс Транс Сервіс" до зустрічного позову було додано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Згідно клопотання ПП "Фенікс Транс Сервіс" просило суд призначити у справі № 922/2135/20 судову почеркознавчу експертизу та її проведення доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6). На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступні питання: 1) Чи виконаний підпис у договорі про надання послуг від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР та додатках до нього - ОСОБА_1 чи іншою особою; 2) Чи відповідає відтиск печатки ПП Фенікс Транс Сервіс в договорі про надання послуг від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР та додатках до нього відтиску печатки в наданих вільних зразках (є ідентичним чи відмінним). Витребувати для проведення судової почеркознавчої експертизи у Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" оригінали наступних документів: договір про надання послуг від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР; акт прийому-передачі обладнання від 25.10.2018 р.; перелік об`єктів, що знаходяться під спостереженням ПЦС (додаток № 1 до договору від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР); інструкцію про порядок приймання під спостереження (зняття спостереження) охоронної та тривожної сигналізації (додаток № 2 до договору від 25.10.2018 р. №01/11-18ГР). Також, згідно клопотання ПП "Фенікс Транс Сервіс" просило суд витрати по проведенню експертизи покласти на позивача за зустрічним позовом та провадження у справі зупинити.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2020 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" про визнання недійсним договору. Постановлено вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом, перейти зі спрощеного провадження до розгляду справи № 922/2135/20 за правилами загального позовного провадження, зустрічний позов призначити до розгляду разом із первісним позовом у підготовчому засіданні.

ТОВ "Альфа-Проф Україна", через канцелярію суду 15.09.2020 за вх.№ 21350, надало відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого просить суд у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2020 було задоволено клопотання Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" про призначення судової почеркознавчої експертизи. Призначено у справі № 922/2135/20 судову почеркознавчу експертизу та її проведення доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлені наступні питання: 1) Чи виконаний підпис у договорі про надання послуг від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР та додатках до нього - ОСОБА_1 чи іншою особою; 2) Чи відповідає відтиск печатки ПП Фенікс Транс Сервіс в договорі про надання послуг від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР та додатках до нього відтиску печатки в наданих вільних зразках (є ідентичним чи відмінним). Витребувано для проведення судової почеркознавчої експертизи у Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" оригінали наступних документів: договір про надання послуг від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР; акт прийому-передачі обладнання від 25.10.2018 р.; перелік об`єктів, що знаходяться під спостереженням ПЦС (додаток № 1 до договору від 25.10.2018 р. № 01/11-18ГР); інструкцію про порядок приймання під спостереження (зняття спостереження) охоронної та тривожної сигналізації (додаток № 2 до договору від 25.10.2018 р. №01/11-18ГР). Оплату робіт по виконанню судової почеркознавчої експертизи доручити Приватному підприємству "Фенікс Транс Сервіс". Провадження у справі 922/2135/20 зупинено. Зобов`язано Приватне підприємство "Фенікс Транс Сервіс" отримати в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз рахунок на оплату витрат по судовій експертизі та надати господарському суду докази про сплату витрат на проведення судової експертизи.

12 квітня 2021 року матеріали справи № 922/2135/20 були повернуті Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду у зв`язку з несплатою вартості експертизи.

За таких обставин ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2021 провадження у справі було поновлено та призначено у справі підготовче засідання на "26" квітня 2021 р. о 16:30.

У підготовчому засіданні 26.04.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 17.05.2021 о 12:30.

У підготовчому засіданні 17.05.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.05.2021 о 14:45.

У судовому засіданні 24.05.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи та відкладення розгляду справи на 22.06.2021 о 11:30.

Представник ТОВ "Альфа-Проф Україна" у судовому засіданні 22.06.2021 позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

ПП "Фенікс Транс Сервіс" правом на участь представника у судовому засіданні не скористалося, про причини неявки представника суд не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань ПП "Фенікс Транс Сервіс" повідомлялося судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, ухвали суду по справі адресовані відповідачу були повернуті Укрпоштою на адресу суду із зазначенням причини повернення - "відсутність адресату".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки ПП "Фенікс Транс Сервіс" своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористалося, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направило, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника ПП "Фенікс Транс Сервіс" за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що ПП "Фенікс Транс Сервіс" не було позбавлено права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" (виконавець) та Приватним підприємством "Фенікс Транс Сервіс" (замовник) було укладено договір № 01/11-18ГР (надалі договір), за яким замовник передає, а виконавець приймає під охорону на ПЦС об`єкт ПП "Фенікс Транс Сервіс" на період послуг за договором.

Позивач за первісним позовом вказує, що у період з 25 жовтня 2018 року по 24 липня 2019 року він надав відповідачеві за первісним позовом охоронні послуги, що підтверджується фактом направлення на адресу відповідача за первісним позовом актів наданих послуг та відсутності скерування на адресу позивача за первісним позовом претензій стосовно наданих послуг.

Так, положення пункту 3.7. договору вказувало, що сторони підтверджують, що за умови не направлення відповідачем за первісним позовом протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання акту наданих послуг письмових заперечень до даного акту наданих послуг або претензії щодо якості наданих послуг на адресу позивача за первісним позовом, вважається, що такий акт наданих послуг підписано зі сторони відповідача за первісним позовом, в підтвердження прийняття останнім наданих позивачем за первісним позовом послуг охорони, що є підставою виникнення фінансових зобов`язань відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом за даним актом наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2020 року, разом з претензією від 24.12.2019 ха вих. № 24/12/19-П-14 на адресу відповідача за первісним позовом були скеровані:

- акт надання послуг № 280 від 31.10.2018 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 357 від 30.11.2018 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 443 від 31.12.2018 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 81 від 31.01.2019 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 213 від 28.02.2019 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 331 від 31.03.2019 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 437 від 30.04.2019 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 541 від 30.06.2019 р. (у двох примірниках);

- акт надання послуг № 579 від 25.07.2019 р. (у двох примірниках);

- акт звірки взаєморозрахунків від 19.11.2019 (у двох примірниках);

- додаткова угода № 3 від 24.07.2019 до договору.

Позивач за первісним позовом вказує, що відповідач за первісним позовом, ані не повернув підписані акти наданих послуг та акт звірки, ані скерував на адресу позивача за первісним позовом відповідну претензію.

Пунктом 3.2. договору встановлювало, що оплата послуг виконавця здійснюється замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок замовника і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця.

Однак, як вказує позивач за первісним позовом, відповідач за первісним позовом свої зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 17449,00 грн., та йому була нарахована пеня у розмірі 4349,34 грн. та 3% у розмірі 501,00 грн.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення ТОВ "Альфа-Проф Україна" до суду з відповідним позовом до ПП "Фенікс Транс Сервіс" у зв`язку з невиконанням останнім умов договору.

В обґрунтування зустрічного позову Приватне підприємство "Фенікс Транс Сервіс" посилається на те, що спірний договір та додатки до нього від імені директора підприємства підписано іншою особою шляхом підроблення підпису та відтиску печатки.

З метою встановлення вказаних обставин, для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, господарським судом була призначена у справі відповідна судова експертиза, яка не була проведена з вини "Фенікс Транс Сервіс" через несплату її вартості.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами. При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Таким чином, заявляючи зустрічний позов про визнання недійсним договору позивач за зустрічним позовом має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

При цьому приписи вказаної статті кореспондуються з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підпис сторони (сторін) на правочині підтверджує лише форму правочину, в якій його вчинено, а відповідно, сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, вчиненому в письмовій формі.

Таким чином, слід відзначити, що наявність печатки на спірному договорі є свідченням скріплення не підпису особи, а самого документу.

Аналогічна правова позиція щодо відтиску печатки викладена у постанові Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 по справі № 910/9915/17, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2018 по справі № 910/9915/17.

Між тим, доказів втрати підприємством позивача за зустрічним позовом печатки його печатки матеріали справи не містять. Крім того, позивач за зустрічним позовом, як суб`єкт підприємницької діяльності, несе повну відповідальність за законність використання його печатки.

Отже, відтиск печатки ПП "Фенікс Транс Сервіс" на договорі та його додатках є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції та схвалення такого правочину.

Разом з цим, суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом не надано до суду відповідних доказів в підтвердження того, що спірний договір та додатки до нього від імені директора підприємства підписано іншою особою шляхом підроблення підпису та відтиску печатки.

Також, суд зазначає, що копія витягу з ЄРДР від 29.07.2020 № 0000125 не підтверджує позовних вимог за зустрічним позовом у справі.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене господарський суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог за зустрічним позовом та відсутність підстав для їх задоволення.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості у розмірі 17449,00 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем за первісним позовом та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 6.3. договору, у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим договором відповідач за первісним позовом сплачує позивачу за первісним позовом пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що умовами п. 6.3. договору була передбачена можливість нарахування відповідачу за первісним позовом пені за невиконання ним своїх зобов`язань за договором. Сума пені за період з 11.07.2019 по 24.06.2020 становить 4349,34 грн. та вона підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача за первісним позовом 3% річних, судом встановлено, що за період з 11.07.2019 по 24.06.2020 з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню на користь позивача за первісним позовом 3% річних у розмірі 501,00 грн.

З огляду на вищевикладене господарський приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, судовий збір за первісним позов у розмірі 2102,00 грн. покладається на відповідача за первісним позовом.

Враховуючи те, що в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено, судовий збір за зустрічним позовом, відповідно до приписів ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 180, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" (02121, м. Київ, вул. Колекторна, 1-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 65, ) основну суму заборгованості у розмірі 17449,00 грн., пеню у розмірі 4349,34 грн., 3% у розмірі 501,00 грн. та 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Проф Україна" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 65, ).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): Приватне підприємство "Фенікс Транс Сервіс" (02121, м. Київ, вул. Колекторна, 1-А, ).

Повне рішення складено "22" червня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2135/20