ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021м. ДніпроСправа № 904/3545/21
за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради

до Органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "ЛІДЕР" Будинку №46 по вул. Набережній Перемоги"

про стягнення заборгованості за Договором про постачання теплової енергії № 060751 від 01.10.2008 р.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Ляшенко А.С. дов. № 1392 від 07.06.2021 (юрисконсульт)

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за теплопостачання в розмірі 537 442,28 грн.

Відповідач явку повноважних представників у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно, на адресу вказану у позові та ЄДР, що підтверджується рекомендованими повідомленнями №387, №493 та роздруківкою з офіційного сайту ДП "УКРПОШТА", відповідно до якої, поштове відправлення №431 не вручено під час доставки: інші причини.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Секретарем судового засідання, для вжиття всіх необхідних заходів повідомлення сторони про розгляд справи, передавалися телефонограми Відповідачеві за номером, зазначеним у позові та ЄДР, однак невідома особа повідомила, що вона не має відношення до Відповідача.

На офіційному сайті Судова влада України, судом розміщено повідомлення для Відповідача про розгляд справи №904/3545/21.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2008 Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" з Органом самоорганізації населення "Будинковий комітет "Лідер" будинку №46 по вул. Набережній Перемоги" уклали Договір про постачання теплової енергії №060751 (далі Договір), за п. 1.1. якого за цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради №28/12 від 27.07.2016 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "ТЕПЛОЕНЕРГО" об`єктів і мереж теплопостачання", акту приймання-передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП "Теплоенерго" отримало від КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" засоби для теплопостачання приміщень Відповідача. За умовами даного рішення, до КП "Теплоенерго" перейшли всі права та обов`язки КП "Дніпропетровські міські теплові мережі", у тому числі виконання функцій з теплопостачання.

Позивач Відповідачеві запропонував укласти Додаткову угоду від 01.10.2016 до Договору №060751 від 01.10.2008 (далі Додаткова угода), за п.1.1. якої у зв`язку із зміною у структурі Енергопостачальної організації, що пов`язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", наказу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" від 05.09.2016р. №320 "Про передачу об`єктів і мереж теплопостачання на баланс КП "Теплоенерго", актів приймання-передачі об`єктів, статтей 512-514, 520-521, 631 Цивільного кодексу України, домовилися внести зміни до основного договору.

Відповідно до п.1.1.1. Додаткової угоди у порядку та на умовах визначених цією Угодою, Енергопостачальна організація передає Новій Енергопостачальній організації, а Нова Енергопостачальна організація набуває прав та обов`язків, належних Енергопостачальній організації за основним договором, укладеним із Споживачем і стає Стороною за основним договором.

Пунктом 1.1.5. Додаткової угоди права, зобов`язання та відповідальність за основним договором переходять до Споживача перед Новою Енергопостачальною організацією в тому обсязі, в якому вони належали Споживачу до набрання чинності цієї Угоди.

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 09.06.2016 №928 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення КП "Теплоенерго", затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП "Теплоенерго" теплова енергія 1Гкал 1 121,74 грн. (без ПДВ), 1 346,09 грн. з ПДВ (п.2.1. Додаткової угоди).

Відповідач не повернув Позивачеві підписаний примірник протягом встановленого строку і не надав будь-яких заперечень.

Пунктом 3.2.2. Договору визначено, що Споживач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, передбачені Договором.

Згідно з п.5.2. Договору облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах опалення та гаряче водопостачання за адресою вул. Н.Перемоги,46.

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до Енергопостачальної організації у письмовій формі звіт про фактичне споживання теплової енергії, в термін, до 20 числа поточного місяця (п.5.5. Договору).

Пунктом 6.1. Договору визначено, що тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором установлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів.

Відповідно до п.7.1. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, або, за згодою сторін будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п.7.2. Договору).

Згідно з п.7.3. Договору Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати Енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його Споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п.7.4. Договору).

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, Позивач надавав за Договором Відповідачеві послуги з теплопостачання, однак Відповідач розраховувався за спожиті послуги неналежно, у зв`язку з чим, за період з 01.11.2016 по 31.05.2019 борг Відповідача перед Позивачем становить 388 719,42 грн.

На підтвердження виконання договірних зобов`язань Позивач до матеріалів справи надав копію Договору, копію Додаткової угоди, копії актів споживання теплової енергії за спірний період, копії актів прийому-передачі теплової енергії, копії реєстрів отримання платіжних документів Споживачем, копії рахунків. Акти споживання теплової енергії підписані представниками Відповідача, реєстри отримання платіжних документів з розписками представників Відповідача.

З метою досудового врегулювання спору, 24.06.2019 Позивач направляв Відповідачеві акт звіряння взаємних розрахунків та досудову вимогу, які 24.06.2019 одержала без заперечень представник Відповідача Копейка Л.Г. 22.02.2021 Позивач повторно направляв на адресу Відповідача акт звіряння взаємних розрахунків та досудову вимоги про сплату боргу. Однак, як стверджує Позивач, наведені вимоги залишені Відповідачем без відповіді та задоволення.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 46 580,12 грн. за період з 15.12.2016 по 26.03.2021, інфляційні втрати 102 142,74 грн. за період листопад 2016 березень 2021.

Нарахування проводилося за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт надання послуг з теплопостачання, порушення Споживачем умов Договору в частині своєчасної оплати спожитих послуг, наявність підстав та правильність нарахування штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до положень ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростовував і не спростував.

На підтвердження позовних вимог Позивач надав копії: Договору, Додаткової угоди до Договору з доказами отримання Відповідачем, актів про приймання-передачу теплової енергії, актів використання теплової енергії, реєстрів отримання платіжних документів, актів виконаних робіт, актів звіряння взаємних розрахунків, вимог, доказів їх направлення. Відповідач надані Позивачем докази не заперечував.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується жодною із сторін, 01.10.2008 Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" з Органом самоорганізації населення "Будинковий комітет "Лідер" будинку №46 по вул. Набережній Перемоги" укладено Договір про постачання теплової енергії №060751.

На виконання рішення Дніпропетровської міської ради №28/12 від 27.07.2016 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "ТЕПЛОЕНЕРГО" об`єктів і мереж теплопостачання", Позивач вручив голові правління Відповідача повідомлення про зміну енергопостачальної організації та Додаткову угоду від 01.10.2016, що підтверджується підписом у Реєстрі про вручення додаткової угоди до Договору.

Одержання Відповідачем послуг саме від Позивача підтверджується наданими до матеріалів справи доказами, зокрема, отриманням представниками Відповідача актів використаної теплової енергії, актів приймання-передачі теплової енергії та рахунків на оплату, часткову оплату спожитих послуг.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи суму основного боргу та індексу інфляції.

Розрахунок 3% річних проведено неправильно. За перерахунком суду 3% річних становлять 46 580,12 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 388 719,42 грн. основного боргу, 46 580,12 грн. 3% річних, 101 568,01 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "ЛІДЕР" Будинку №46 по вул. Набережній Перемоги" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 46, код 34513137) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 29, оф. 504, код 32688148) 388 719,42 грн. основного боргу, 46 580,12 грн. 3 % річних, 101 568,01 грн. індексу інфляції, 8 053,02 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне рішення складено 18.06.2021.

Суддя С.Г. Юзіков