УХВАЛА

14 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/1221/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )

на рішення господарського суду Житомирської області від 12.01.2021

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021

зі справи № 906/1221/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Агро» (далі - Товариство)

до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - товариство з обмеженою відповідальністю «Метелик»,

про стягнення 486 256,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12.01.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства 97171 грн. основного боргу; 68573,81 грн. пені; 92 008,40 грн. штрафу; 221 316,81 грн. 39 % річних. В частині вимоги про стягнення 7 186,05 грн. судового збору згідно з рішенням суду від 19.09.2019 року зі справи № 906/770/19 відмовлено. Закрито провадження у справі в частині вимог, заявлених до ОСОБА_2

07.05.2021 (згідно з відміткою «Укрпошта Стандарт») ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою від 07.05.2021 до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 12.01.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 зі справи про стягнення 486 256,08 грн. та закрити провадження у справі № 906/1221/20.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову, з яким Товариство у 2020 році звернулося до господарського суду Житомирської області про захист порушених прав, є стягнення 486 256,08 грн., а отже, ціна позову в справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

Водночас підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Верховний Суд міг би визнати, що спірні судові рішення у справі № 906/1221/20 підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі ОСОБА_1 не навів. При цьому посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 зі справи № 755/13532/15-ц, суд відхиляє з огляду на те, що правовий висновок у цих справах не доводить факту неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/ непідтверджених належними та допустимими доказами. Разом з тим зміст касаційної скарги зводить до незгоди з оцінкою доказів, встановленою судами першої та апеляційної інстанції, і встановленими обставинами справи без зазначення підстави та обґрунтування її для касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною другою статті 287 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

На підставі викладеного та керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 12.01.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 зі справи № 906/1221/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко