Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/342/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Управління поліції охорони в Рівненській області

до відповідача Комунального підприємства "Міжлікарняна аптека" Острозької районної ради

про стягнення заборгованості в сумі 7 056, 60 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони в Рівненській області (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства "Міжлікарняна аптека" Острозької районної ради (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 7 056, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору на централізовану охорону майна на об`єкті підрозділом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України №8958/р від 21.03.2011, відповідно до якого Управлінням поліції охорони в Рівненській області надавалися послуги по охороні приміщень Комунального підприємства "Міжлікарняна аптека" Острозької районної ради проте, внаслідок порушення умов останнього, у Відповідача виникла заборгованість за наданні послуги у сумі 7 056, 60 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 03.06.2021.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року розгляд справи відкладено на 17.06.2021

У судове засідання 17.06.2021 представник Позивача не з`явився, однак 11.06.2021 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також, останнім зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання 17.06.2021 Відповідач також не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 22, 28). Своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 17.06.2021 судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

21 березня 2011 року між Управлінням Державної охорони при УМВС України в Рівненській області (Виконавець), з однієї сторони та КП "Міжлікарняна аптека" (Замовник) укладено Договір №8958/р на централізовану охорону майна на об`єкті підрозділом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України (далі - Договір).

Вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками суб`єктів господарювання (а.с. 3-4).

Згідно 2.1. за цим Договором Замовник доручає, а охорона зобов`язується здійснювати охорону майна Замовника на об`єкті та обслуговування сигналізації на цьому об`єкті. За цим Договором охорона не приймає майно Замовника на зберігання і не вступає у володіння ним.

Охорона майна, що знаходиться на об`єкті, здійснюється охороною у дні і години, вказані у Дислокації (п. 2.2. Договору)

Згідно Додатків № № 1,2 дислокацією до Договору визначено, що послуги охорони здійснюється на об`єкті замовника за адресою: м. Острог, вул. Татарська,185 (а.с. 8).

Ціна охоронних послуг за цим Договором є договірною і визначається сторонами в розрахунку та протоколі узгодження договірної ціни (додатки №№ 2, 3 до Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору (3.1. Договору)

Відповідно до пункту 3.2. оплата за послуги охорони за договором здійснюється замовником на умовах передоплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок охорони до 15 числа кожного місяця за цей місяць.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що замовник зобов`язується своєчасно надсилати до охорони свого уповноваженого представника для отримання рахунків на оплату, актів виконаних робіт та інших необхідних йому фінансових документів.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору Позивач виконав роботи в повному обсязі, що підтверджується актами про надання послуг, які позивач скерував Відповідачу.

Позивач зазначає, що станом на 27.04.2021 акти прийому здачі виконаних робіт (наданих послуг) з липня 2019 року по червень 2020 року не повернуті, а оплата послуг охорони на суму 7 056, 60 грн не проведена.

Відповідно до розрахунків суми заборгованості по КП "Міжлікарняна аптека", за період з січня 2019 року по червень 2020 року, який підписаний Позивачем, заборгованість Відповідача складає 7 056, 60 грн (а.с. 9).

У зв`язку з порушенням п. 3.3 Договору щодо оплати за надані послуги охорони, Позивачем було направлено Відповідачу вимогу про оплату боргу за № 5443/37/01-2021 від 18.03.2021 (а.с. 11-12), однак відповідач ніяким чином не відреагував, борг не оплатив.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивача з позовом до суду та є предметом спору у даній справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо здійснення замовником оплати наданих послуг з охорони, а сторони не заявляли про існування таких доказів.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

Розглядаючи спір по суті, дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані позивачем докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог, дотримуючись принципів об`єктивної істини, добросовісності, розумності та справедливості - суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з неналежним виконанням умов договору про фізичну охорону об`єкта в частині своєчасної оплати наданих послуг, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Таке врегулювання створює в цих відносинах правовий порядок, який вимагає від їх суб`єктів певної правової поведінки.

Проаналізувавши умови укладеного між Управлінням поліції охорони в Рівненській області (Виконавець) та КП "Міжлікарняна аптека" (Замовник) Договору №8958/р на централізовану охорону майна на об`єкті підрозділом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України з додатками та додатковими угодами, суд прийшов до висновку, що він містить положення, які за своєю правовою природою відповідають змісту договорів надання послуг.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи зі змісту ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК).

Згідно з п. 3.2. Договору, оплата за послуги Охорони здійснюється Замовником на умовах передоплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Охорони у розмірі до 15 числа кожного місяця за цей місяць.

Так, ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте Відповідач своїх зобов`язань у строки, встановлені Договором , не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на адресу Відповідача було направлено лист від 18.03.2021 про оплату боргу та повернення актів прийому здачі виконаних робіт.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Відповідач у визначений строк оплату наданих послуг не здійснив, а тому за останнім рахується заборгованість за надані послуги в розмірі 7 056, 60 грн.

Матеріалами справи не підтверджено, що після відкриття провадження у даній справі Відповідач здійснив оплату основного боргу у сумі 7 056, 60 грн.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, коли факт виконання Позивачем робіт згідно Договору підтверджується зібраними у справі доказами, то за відсутності доказів сплати їх вартості у встановлений в Договорі строк, позовні вимоги про стягнення боргу у сумі 7 056, 60 грн судом визнаються обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на Відповідача в розмірі 2 270, 00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73 - 79, 91, 129, 202, 233, 236 - 238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Міжлікарняна аптека" Острозької районної ради (35800, Рівненська обл., місто Острог, вул. Татарська, буд. 185 ) на користь Управління поліції охорони в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 58, ) 7 056 (сім тисяч п`ятдесят шість) грн 60 коп. - боргу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2021 року.

Суддя А.М. Горплюк