СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2021 р. Справа № 922/95/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

без виклику учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу позивача - АТ "Укргазвидобування" (вх. № 1127Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 22 березня 2021 року (повний текст складено 22.03.2021, суддя Н.А. Новікова) у справі № 922/95/21

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой", м. Харків,

про стягнення штрафу за договором будівельного підряду №54/19 від 16.01.2019 у розмірі 123 056,25 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року АТ Укргазвидобування звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой, в якому просить стягнути з відповідача 123056,25 грн штрафу за договором будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19, та просить стягнути з відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем строків виконання ремонтних робіт, визначених п. 2.2 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 на виконання ремонтних робіт по об`єкту "Капітальний ремонт 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)", тому відно до пп. 8.1, 8.3 зазначеного договору відповідач має сплатити позивачу штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором, що складає 123056,25 грн.

В процесі розгляду справи відповідач - ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой звернувся до Господарського суду Харківської області з клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% в порядку ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України. В обгрунтування клопотання зазначає, що строки виконання робіт було перенесено у зв`язку з несвоєчасним наданням допуску до об`єкта, несприятливими погодними умовами, а також у зв`язку з введенням карантину. Посилається на скрутне фінансове становище ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой, зазначає, що стягнення з відповідача штрафних санкцій в повному обсязі може негативно вплинути та навіть паралізувати роботу підприємства та довести його до банкрутства. Вважає, що позивачу не було завдано збитків у зв`язку з несвоєчасним виконанням робіт.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі № 922/95/21 (суддя Новікова Н.А.) позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой на користь АТ Укргазвидобування штраф у розмірі 12305,63 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн, в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, 16.01.2019 між АТ Укргазвидобування та ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой укладено договір будівельного підряду № 54/19 на виконання робіт з "Капітального ремонту 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)". Згідно з п. 2.1 договору, початок виконання робіт: впродовж десяти днів з дати передачі будівельного майданчика Підряднику. Відповідно до п. 2.2 договору, закінчення виконання робіт: впродовж 6 місяців з дати передачі будівельного майданчика Підряднику. За умовами п. 5.4 договору, приймання-передача закінченого будівництвом об`єкту оформляється актом приймання виконаних робіт, підписаним членами комісії з представників Замовника та Підрядника. Відповідно до п. 6.1 договору, ціна договору становить 2512073,89 грн. Передача будівельного майданчика підряднику для виконання робіт відбулась 08.07.2019 по акту здачі-прийняття будівельного майданчика, тобто відповідно до умов п. 2.2 договору та Графіку виконання будівельних робіт (Додаток № 1), роботи за договором мали бути закінчені в строк до 09.01.2020. Відповідач виконав роботи по договору частково, протягом встановленого договором строку на загальну суму 1281511,46 грн та після спливу строку на виконання робіт на загальну суму 668131,52 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними обома сторонами. Таким чином відповідачем порушено строк виконання ремонтних робіт на суму 1230562,43 грн, з яких ремонтні роботи взагалі не виконані на суму 562430,91 грн, тому вимоги про стягнення штрафу на підставі пп. 8.1, 8.3 договору в розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором, що складає 123056,25 грн є обґрунтованими.

Задовольняючи клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%, суд першої інстанції виходив з того, що будівельний майданчик прийнято відповідачем 08.07.2019, тобто через 6 місяців з дня підписання договору, до виконання робіт відповідач приступив у осінньо-зимовий період, що підтверджується актом допуску від 10.09.2019, при цьому якість виконання робіт безпосередньо залежала від сприятливих погодних умов. Відповідач звертався до позивача з проханням продовжити строк виконання робіт або призупинити виконання робіт у зв`язку з обмеженнями щодо протидії поширенню на території України короновірусу COVID-19. Позивачу не було завдано матеріальних збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем робіт згідно договору, відповідачем ремонтні роботи по договору виконувались належним чином та були прийняті позивачем без будь-яких зауважень, що свідчить про відсутність наміру відповідача ухилитись від виконання взятих на себе зобов`язань та підтверджують намагання відповідача виконати роботи визначені умовами договору. Тому суд, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, дійшов висновку про можливість зменшення нарахованого відповідачем штрафу на 90%, оскільки стягнення з відповідача штрафу в повному обсязі може стати для відповідача надмірним фінансовим тягарем, що негативно вплине на господарську діяльність підприємства так на виплату заробітної плати і відповідних податкових нарахувань.

АТ Укргазвидобування (позивач) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі № 922/95/21 в частині відмови у стягненні 90% штрафу в сумі 110 750,62 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача судовий збір за подачу апеляційної скарги.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідач не обгрунував наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, зокрема не надав доказів неможливості виконання робіт за договором в осінньо-зимовий період, не обгрунтував та не довів чим саме введення карантину Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 унеможливило своєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду. Зазначає, що, матеріалами справи підтверджується передача будівельного майданчика підряднику для виконання робіт та початок робіт з 08.07.2019. Вважає, що суд першої інстанції не досліджено та не враховано виконання відповідачем ремонтних робіт лише на 51%.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 922/95/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, встановлено строк до 07.05.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, повідомлено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Копії зазначеної ухвали направлено на адреси позивача і відповідача листами з поштовими рекомендованими повідомленнями № 236 та 244, а також своєчасно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач - ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відзив не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 та ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, у разі здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи позивача в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, 16.01.2019 між АТ Укргазвидобування (замовником) та ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой (підрядником) укладено договір будівельного підряду (на виконання ремонтних робіт) по об`єкту "Капітальний ремонт 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)" № 54/19 (а.с. 24-36).

Згідно з п. 1.1 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, а також необхідними матеріалами виконати роботи з "Капітального ремонту 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)" (далі об`єкт), за завданням замовника відповідно до кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк об`єкт, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити закінчені по об`єкту роботи.

Відповідно до 1.4 договору, обсяг, перелік і зміст робіт визначаються дефектними актами та у кошторисній документації, що погоджується Сторонами шляхом підписання Договірної ціни на виконання будівельних робіт (Додаток № 2).

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що початок виконання робіт: впродовж десяти днів з дати передачі будівельного майданчика підряднику.

У відповідності до п. 2.2 договору, закінчення виконання робіт: впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика підряднику.

Згідно з Графіком виконання будівельних робіт по об`єкту "Капітальний ремонт 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС КС Машівка. Капітальні ремонти (інвестиції)", який є невід`ємною частиною договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 (Додаток № 1 до договору), строк виконання робіт по договору - впродовж шести місяців з дати передачі замовником будівельного майданчика підряднику, вартість робіт 2512,07389 тис. грн.

Відповідно до п. 3.1 договору, замовник передає за актом приймання-передачі підряднику на період виконання робіт і до їх закінчення: будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами у визначений термін згідно листа замовника; дефектний акт та кошторисну документацію.

Приймання-передача закінченого будівництвом об`єкту оформляється актом приймання виконаних робіт, підписаним членами комісії з представників замовника та підрядника (п. 5.4 договору).

Підрядник зобов`язаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в), подавати Замовнику виконавчу документацію (п. 5.6 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи та визнається позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі, будівельний майданчик на період виконання робіт по договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 у відповідності до п. 3.1 договору було передано підряднику (відповідачу) по акту здачі-прийняття будівельного майданчика від 08.07.2019 (а.с. 48-49).

Таким чином, у відповідності до умов п. 2.2 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 та Графіку виконання будівельних робіт до зазначеного договору (Додаток № 1 до договору), виконання робіт відповідачем мало бути закінчено впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика відповідачу, тобто в строк до 09.01.2020.

Відповідачем роботи по договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 виконано на 1949642,98 грн, що підтверджується підписаними позивачем актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року (а.с. 50-102). Зокрема, в період з липня 2019 року по січень 2020 року роботи виконано на суму 1281511,46 грн, тобто має місце прострочення зобов`язання з виконання ремонтних робіт у встановлений умовами договору строк на суму 1230562,43 грн (2512073,89 грн - 1281511,46 грн = 1230562,43 грн).

Позивач 28.07.2020 за вих. № ПГВ004.1.23.1-2314 направив на адресу відповідача претензію (вимогу про виконання зобов`язання) з вимогою сплатити в семиденний термін з дня отримання цієї претензії штраф в розмірі 123056,25 грн за порушення договірних зобов`язань в частині виконання ремонтних робіт у визначений умовами договороу строк. Зазначена претензія відповідачем залишена без задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до п. 8.1 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19, за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

Пунктом 8.3 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 сторони передбачили, що в разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання.

У відповідності до п. 2.2 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 та Графіку виконання будівельних робіт (Додатку № 1 до зазначеного договору), виконання робіт за договором має бути закінчене впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика підряднику.

Cпільним розпорядженням позивача та відповідача від 17.05.2019 № 84-р та № 17/05-1 (а.с. 123-125) вирішено допустити до виконання підготовчих, будівельно-монтажних та спеціальних робіт за договором будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 на території КС Машівка та охоронній зоні діючих комунікацій робітників ТОВ БМУ Енергоюжспецстрой та залучених організацій згідно офіційно наданих списків на підставі оформленого акту допуску за формою згідно з ДБН А.3.2-2-2009 (письмового дозволу на роботу).

Будівельний майданчик був переданий відповідачу 08.07.2019, що підтверджується актом здачі-прийняття будівельного майданчика (а.с. 48-49). Та лише 10.09.2019, тобто майже через 8 місяців після укладення договору, позивач надав відповідачу допуск на ділянку для проведення капітального ремонту 2-ох поверхової адмінбудівлі, будівлі компресорного цеху і КНС, строком до 15.12.2019, що підтверджується Актом-допуску на проведення будівельно-монтажних робіт на території Машківської КС від 10.09.2019 (а.с. 128).

Таким чином, з урахуванням п. 2.1 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 (впродовж десяти днів з дати передачі підряднику будівельного майданчика), підрядник зміг розпочати роботи по договору восени, тобто значно пізніше, ніж був укладений договір (16.01.2019). Отже, зважаючи те, що за умовами договору роботи мали бути завершені в строк до 09.01.2020, значну частину робіт, зокрема роботи по ремонту фасаду будівлі та оздоблення його декоративною штукатуркою, підрядник мав виконувати в осінньо-зимовий період, що підтверджується актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за період з липня 2019 року по січень 2020 року.

Пунктом 9.2 договору будівельного підряду від 16.01.2019 № 54/19 передбачено, що сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, повина негайно, але не пізніше 3-х днів після настання дії обставин, обумовлених у п. 9.1 цього договору, письмово сповістити іншу сторону про настання або припинення таких обставин.

З наданого до позовної заяви листування сторін вбачається, що відповідач звертався до позивача з проханням продовжити строк виконання робіт через несприятливі погодні умови або призупинити виконання робіт у зв`язку з обмеженнями щодо протидії поширенню на території України короновірусу COVID-19.

Листом від 07.02.2020 за вих. № 07/02-1 (а.с. 103) відповідач просив позивача продовжити термін дії договору до 31 травня 2020 року у зв`язку з неможливістю виконати якісно роботи по ремонту фасаду та оздоблення його декоративною штукатуркою через несприятливі погодні умови.

Листом від 17.03.2020 за вих. № 17/03-4 (а.с. 104) відповідач просив позивача погодити тимчасове призупинення виконання робіт строком на 14 днів у зв`язку із введенням карантину на території України на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У відповідь на прохання відповідача листом від 19.03.2020 за вих. № ПГВ004.1.23.1-2314 позивач погодився на тимчасове призупинення виконання робіт за договором строком на 14 робочих днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на підставі ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами та доповненнями), з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлено з 12 березня 2020 року до 03.04.2020 на всій території України карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 та від 22.04.2020 № 291 подовжено дію запровадженого на всій території України карантину до 24.04.2020 та до 11.05.2020 відповідно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 подовжено дію карантину, але разом з тим з 11.05.2020 послаблено дію карантинних обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.

Після послаблення карантинних заходів відповідачем у період з червня 2020 року по жовтень 2020 року виконано роботи на загальну суму 668131,52 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за період з червня 2020 року по жовтень 2020 року. Позивачем зазначені акти підписані без жодних зауважень та заперечень. Зазначені обставини свідчать про відсутність наміру відповідача ухилитись від виконання взятих на себе зобов`язань та підтверджують його намагання виконати роботи, визначені умовами договору.

У клопотанні про зменшення штрафних санкцій відповідач посилається на скрутне фінансове становище, зазначає, що розмір заявленого позивачем штрафу є надмірним, оскільки його стягнення негативно вплине на роботу підприємства та утруднить виплату заробітної плати 56 найманим працівникам, які числиться на підприємстві, та сплату податків та інших платежів.

Як вбачається з наданих відповідачем до клопотання про зменшення штрафних санкцій податкових розрахунків форми № 1ДФ, на підприємстві відповідача працює 56 найманих працівників, за якими відповідачем щомісячно, у строки визначені ПК, не дивлячись на введені заходи щодо поширенню на території України короновірусу COVID-19, справляються податки на суму 136589,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, чч. 1, 2 ст. 233 Господарського кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

З аналізу зазначених норм вбачається, що вони є імперативними, право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу, пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 ГПК України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 ЦК України та 233 ГК України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

З огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, зважаючи на наявність доказів того, що порушення зобов`язання за договором сталося з незалежних від відповідача причин, ремонтні роботи по договору відповідач виконував належним чином, хоча приступив до виконання робіт в осінньо-зимовий період, і якість виконання значної частини робіт безпосередньо залежала від сприятливих погодних умов, з огляду на дію жорстких карантинних умов на всій території України в період з 12.03.2021 до 10.05.2020, та враховуючи, що стягнення штрафу у повному обсязі призведе до покладення на відповідача надмірного фінансового тягаря, що може негативно вплинути, як на господарську діяльність підприємства так і на виплату заробітної плати та відповідних податкових нарахувань, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про зменшення нарахованого відповідачем штрафу на 90% до 12305,63 грн.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, правильно застосував норми матеріального права та дотримався норм процесуального права, рішення прийняте при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, наведені позивачем в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування або зміни зазначеного рішення. Тому судова колегія відмовляє в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишає без змін рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у по справі № 922/95/21.

В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст.ст. 129, 247, 248, 252, 269, чч. 1, 10 ст. 270, ч. 1 ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - АТ "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22 березня 2021 року по справі № 922/95/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна