ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 червня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/45/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Беги В.М.

розглянувши матеріали справи за позовом заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, 46000) в інтересах держави

до відповідача 1 Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача 2 Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача 3 Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (вул. Шевченка, 21, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю Бонус Медікус (вул. Є. Коновальця, 4, м. Тернопіль, 46020)

про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування

За участі представників:

прокурора: Михайлюк Т. В.

відповідача 1: ОСОБА_1

відповідача 2: ОСОБА_1

відповідача 3: Сухарської А. В.

відповідача 4: Василишин М. О.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Встановив:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №921/45/21 за позовом Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідача 1 - Тернопільської міської ради, відповідача - 2 Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, відповідача - 3 Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, відповідача - 4 Товариства з обмеженою відповідальністю Бонус Медікус, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №565 від 05.06.2019 "Про затвердження вартості здійснених невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна"; визнання незаконним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії Тернопільської міської ради №7/35/199 від 06.06.2019 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності" із внесеними змінами №7/36/42 від 24.07.2019.

Звернення прокуратури з даним позовом до суду, за твердженням заявника, спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання щодо попередження відчуження нерухомого майна комунальної власності вартістю 35 392 840 грн на користь інших осіб та повернення об`єкта нерухомості територіальній громаді, який може вибути з її власності незаконно шляхом грубого порушення порядку та умов його відчуження, встановлених чинним законодавством.

Прокурор зазначає, що Законом України Про місцеве самоврядування в Україні не передбачено право органу місцевого самоврядування відповідної ради на звернення до суду з вимогою про скасування власних рішень, прийнятих радою, а також процесуально неможливо визначити позивачем той орган, рішення якого підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що чинним законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради, заступник керівника Тернопільського обласного прокурора звертається до суду за захистом державних інтересів і набуває статусу позивача.

Крім того, вказує, що даний спір зачіпає економічні інтереси держави у сфері комунальної власності, а відсутність належного самоврядного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання майна комунальної власності територіальних громад міста Тернополя.

Підставою позову визначено невідповідність рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №565 від 05.06.2019 Про затвердження вартості здійснених невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна та рішення тридцять п`ятої сесії Тернопільської міської ради №7/35/199 від 06.06.2019 Про приватизацію об`єкта комунальної власності із внесеними змінами №7/36/42 від 24.07.2019 вимогам ст. 19 Конституції України, ст. ст. 24, 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 7 Закону України Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності, ст. ст. 21, 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. ст. 10-18 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна, ст. 10 Закону України Про оцінку майна, ст. ст. 24, 26 Закону України Про охорону культурної спадщини, п. 10 Положення про Оренду комунального майна територіальної громади м. Тернополя, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради №6/9/14 від 20.06.2001.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 02.02.2021, головуючим суддею для розгляду справи №921/45/21 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/45/21; постановлено здійснювати розгляд справи 921/45/21 за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/45/21 підготовче засідання на 09:00 год. 03.03.2021; запропоновано сторонам у справі подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

26.02.2021 Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради долучило до матеріалів справи відзив на позов за №126/9.1-18 від 25.02.2021 (вх. №1689 від 26.02.2021), згідно з яким висловило свою позицію по суті позову. Поряд із цим, просило суд позовну заяву залишити без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Обґрунтовуючи дане клопотання, Управління зазначає, що позивачем не подано доказів, які б обґрунтовано підтверджували наявність підстав для пред`явлення ним позову у спірних правовідносинах. Зокрема, вказує, що у спірних правовідносинах насамперед необхідно врахувати, що позов поданий особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Зауважує, що ч. 4 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Вказує, що ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" обумовлено, що таке право прокурор має лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, згідно з якою бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

На думку Управління, у спірних правовідносинах відсутній такий ризик, оскільки протягом тривалого часу з моменту прийняття оскаржуваних рішень відчуження не відбулося та відповідачами не здійснено жодних намагань до укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Просить суд врахувати, що листом за №10311/06-10 від 10.10.2020 (додаток №90 до позову) Тернопільська міська рада зазначила про те, що, у випадку необхідності, нею самостійно здійснюються заходи представницького характеру. Висновки зроблені органами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000107 повинні знайти своє підтвердження чи спростування під час судового розгляду справи. Лише після цього органом місцевого самоврядування буде зроблено висновок щодо наявності чи відсутності підстав для скасування оскаржуваних рішень. Адже, відповідно до пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі N 1-9/2009 в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім того, просить суд врахувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №810/3164/18 та у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №915/1022/18, згідно з якою інтереси держави (органу місцевого самоврядування) повинні захищати насамперед відповідні компетентні органи (у даному випадку Тернопільська міська рада), а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Враховуючи усе наведене вище, Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради позов прокуратури вважає передчасним та безпідставним.

02.03.2021 повноважний представник відповідачів 1 та 2 - Тернопільської міської ради та Виконавчого комітету Тернопільської міської ради звернувся до суду з клопотанням б/н від 01.03.2021, згідно з яким просив, зокрема, продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2021 у задоволенні клопотання відповідачів 1 та 2 б/н від 01.03.2021 про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено; відкладено підготовче засідання у справі № 921/45/21 на 09:45 год. 22.03.2021; запропоновано сторонам у справі подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

18.03.2021 Тернопільська обласна прокуратура долучила до матеріалів справи відповідь на відзив Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської за №15-239вих-21 від 17.03.2021 (вх. №2317 від 18.03.2021), в якому, окрім викладення своєї позиції по суті позовних вимог, прокурор також обґрунтував підстави представництва інтересів громади міста Тернополя. Так, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зазначив, що виключними випадками, за яких він може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми, на переконання прокуратури, є поняття "інтерес держави". Звернув увагу суду на рішення Конституційного Суду України за №3-рп/99 від 08.04.1999.

Вважає, що додержання вимог закону не може не являти суспільного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості у набутті і реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин. У той же час незаконне, всупереч визначеному законодавством порядку, набуття громадянами прав на об`єкти комунальної власності не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.

Зазначив, що в силу приписів ст. 1, ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Тернопільська міська рада.

Територіальна громада міста Тернополя, як власник спірного об`єкта нерухомості, делегує Тернопільській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Воля територіальної громади, як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади. Здійснення Тернопільською міською радою права власності, зокрема, розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може оцінюватись вираженням волі територіальної громади.

Стверджує, що прийняття незаконного рішення про передачу у приватну власність окремому суб`єкту господарювання об`єкта комунальної власності фактично позбавляє територіальну громаду можливості володіти, користуватися та розпоряджатися об`єктом комунальної власності.

Враховуючи наведене вище, зазначає, що правовідносини, пов`язані з вибуттям майна із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого таке майно вибуло з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Крім того, зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. З урахуванням ст. ст. 1, 2, 6, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Наведені вище приписи чинного законодавства, на думку прокурора, надають йому право заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати.

Вважає, що в даному випадку позов прокурора є підставним, оскільки чинним законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради.

Крім того, прокурор вказує, що спір, який виник, зачіпає економічні інтереси держави у сфері комунальної власності, а відсутність належного самоврядного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання майна комунальної власності територіальних громад м. Тернополя. Метою приватизації є наповнення місцевого бюджету. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Зауважує, що позов у справі, що розглядається, подано прокурором в інтересах держави без визначення органу. Необхідність захисту інтересів держави обґрунтовано порушенням інтересів територіальної громади. Обов`язковою умовою визнання незаконним і скасування акта органу місцевого самоврядування в судовому порядку є порушення прав особи, в даному випадку місцевої територіальної громади на володіння, користування майном. Обґрунтування прокурором порушеного права територіальної громади Тернопільської міської ради та підстав для його захисту належним чином мотивовані та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Просить врахувати, що у справі, яка розглядається, захист інтересів держави в особі територіальної громади м. Тернопіль має здійснювати Тернопільська міська рада, проте саме цей орган місцевого самоврядування визначено відповідачем з посиланням на те, що він вчинив протизаконні дії, які порушують інтереси держави в особі територіальної громади м. Тернопіль.

Наведене вище, на переконання прокурора, свідчить про правомірність заявленння ним даного позову та визначення Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету та Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна відповідачами у цій справі, позаяк іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади м. Тернопіль, виходячи із спірних правовідносин, не існує.

В обґрунтування даної позиції посилається на правову позицію, наведену у постановах Верховного суду від 07.11.2018 у справі №916/749/17 та від 25.09.2020 у справі №921/341/19.

На думку прокурора, оскільки рішення органу місцевого самоврядування, які є предметом даного судового розгляду, не відповідають вимогам Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні, Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", Закону України "Про оренду державного і комунального майна", Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", Закону України "Про оцінку майна", Закону України "Про охорону культурної спадщини", Положенню про Оренду комунального майна територіальної громади м. Тернополя, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради №6/9/14 від 20.06.2001 є підстави щодо звернення з позовною заявою відповідно до ст. 53 ГПК України у порядку представництва інтересів держави в особі територіальної громади міста Тернополя, а підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Окрім того, прокурор просив суд продовжити строк для подання вказаного вище відзиву.

22.03.2021 повноважний представник відповідача 1 та відповідача 2 через канцелярію суду долучив до матеріалів справи відзив на позов б/н від 19.03.2021 (вх. №2398 від 22.03.2021), згідно з яким виклав свою позицію по суті позовних вимог. Окрім того, вказав на відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави при пред`явленні даного позову. Також звернувся до суду з клопотанням, у якому просив визнати причини неподання відзиву/відзивів на позов у встановлений судом строк поважними та долучити останній до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.03.2021 клопотання прокурора, викладене у відповіді на відзив № 15-239вих21 від 17.03.2021, про продовження строку для подання відповіді на відзив задоволено частково; продовжено прокурору з ініціативи суду строк для подання відповіді на відзив № 15-239вих21 від 17.03.2021 та долучено останню до матеріалів справи № 921/45/21; продовжено відповідачам 1 та 2 з ініціативи суду строк для подання відзиву на позов б/н від 19.03.2021 та долучено останній до матеріалів справи № 921/45/21; продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/45/21 на 30 днів; відкладено підготовче засідання у справі № 921/45/21 на 09:00 год. 12.04.2021.

23.03.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" надійшло письмове клопотання за вих. № 6/21 від 19.03.2021 (вх. №2435 від 23.03.2021) про продовження терміну для подачі відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи.

25.03.2021 Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради звернулось до суду з клопотанням за вих. № 177/9.1-18 від 25.03.2021 (вх. №2562 від 25.03.2021) про продовження строку для подання заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.03.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" за вих. № 6/21 від 19.03.2021 (вх. №2435 від 23.03.2021) про продовження терміну для подачі відзиву на позовну заяву задоволено, продовжено останньому строк для подання відзиву на позов до 05.04.2021; клопотання Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради за вих. № 177/9.1-18 від 25.03.2021 (вх. №2565 від 25.03.2021) про продовження строку для подання заперечень на відповідь на відзив задоволено, продовжено строк для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 7 днів з дня отримання даної ухвали.

29.03.2021 Тернопільською обласною прокуратурою через відділ діловодства господарського суду долучено до матеріалів справи відповідь на відзив Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №15-278вих-21 від 29.03.2021 (вх. №2660). Зокрема, прокурор вказав, що звернення до суду з даним позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо попередження відчуження нерухомого майна комунальної власності вартістю 35 392 840 грн на користь інших осіб та повернення об`єкта нерухомості територіальній громаді, який може вибути з її власності внаслідок порушення встановлених чинним законодавством порядку та умов її відчуження. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено право органу місцевого самоврядування відповідної ради на звернення до суду з вимогою про скасування власних рішень, прийнятих радою, а також процесуально неможливо визначити позивачем той орган, рішення якого оспорюється.

31.03.2021 від Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив за №180/9.1-18 від 29.03.2021 (вх. №2705). У зазначених запереченнях Управління навело свої доводи щодо заявлених прокурором позовних вимог. Окрім того, підтримуючи наведену у відзиві на позов позицію щодо відсутності у прокурора підстав для звернення до суду з даним позовом, серед іншого, звернуло увагу суду на наведену у постанові від 10.02.2021 у справі №911/1923/19 позицію Верховного Суду, згідно з якою: "сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами, не свідчить про неможливість виконання позивачем функції із захисту інтересів держави". Зауважило, що у листі за №10311/06-10 Тернопільська міська рада повідомляла прокуратуру Тернопільської області про те, що, у випадку необхідності, нею самостійно здійснюються заходи представницького характеру. Також просило врахувати, що у спірних правовідносинах Тернопільська міська рада позбавлена можливості у повній мірі здійснювати повноваження власника щодо нежитлових приміщень, розміщених за адресою: вул. І. Франка, 3, у м. Тернополі, оскільки в межах кримінального провадження, порушеного стосовно осіб, які не є посадовими особами ні органу місцевого самоврядування в цілому, на управління, зокрема, за клопотанням прокурорів, неодноразово накладався арешт на майно комунальної власності. Заборона щодо розпорядження зазначеним вище майном комунальної власності до моменту її скасування позбавляє орган місцевого самоврядування приймати відповідні рішення. Вважає, що у спірних правовідносинах органом, яким законодавством надані повноваження представляти інтереси територіальної громади є Тернопільська міська рада та її виконавчі органи. Разом із тим, внаслідок дії арешту та судової заборони, орган місцевого самоврядування не може на даних час, з об`єктивних, незалежних від себе причин, такі дії здійснити. Наведені обставини свідчать про відсутність бездіяльності уповноваженого органу чи неналежного захисту останнім прав та інтересів територіальної громади, а, відповідно, і відсутність визначених законом підстав для здійснення представництва інтересів територіальної громади прокурором.

Враховуючи усе наведене вище, Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради просило суд позовну заяву залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

08.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Бонус Медікус на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за вих. №7/21 від 02.04.2021 (вх. №2981), в якому Товариство виклало свою позицію по суті позову.

Також 08.04.2021 від Тернопільської міської ради та Виконавчого комітету Тернопільської міської ради надійшли заперечення б/н від 07.04.2021 на відповідь на відзив від 29.03.2021, згідно з якими відповідачі 1 та 2, обґрунтовуючи свою позицію щодо відсутності у прокурора підстав для звернення до суду з даним позовом, просили в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2021 продовжено прокурору строк для подання відповіді на відзив ТзОВ "Бонус Медікус" до 16.04.2021; підготовче засідання у справі № 921/45/21 відкладено на 09:00 год. 26.04.2021; запропоновано учасникам у справі подати/надіслати суду визначені у п. 3 вказаної ухвали заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

15.04.2021 Тернопільською обласною прокуратурою через відділ діловодства господарського суду долучено до матеріалів справи відповідь на відзив відповідача - ТзОВ "Бонус Медікус" за №15-345вих-21 від 14.04.2021.

20.04.2021 від ТзОВ "Бонус Медікус" на адресу суду надійшло клопотання за вих. №8/21 від 14.04.2021 про відкладення розгляду справи.

З огляду на хворобу судді Гирили І.М., судове засідання 26.04.2021 не відбулось.

Ухвалою суду від 11.05.2021 строк підготовчого провадження у справі №921/45/21 було продовжено на тридцять днів, на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; підготовче засідання у справі № 921/45/21 призначено на 15:30 год. 24.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.05.2021 підготовче засідання у справі № 921/45/21 відкладено на 15:00 год. 27.05.2021; зобов`язано Тернопільську обласну прокуратуру надати суду для огляду в судовому засіданні: оригінал висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС за №6/4-7 від 01.04.2020; оригінал висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної оціночно-будівельної експертизи за №701/20-22 від 24.06.2020.

25.05.2021 Тернопільська обласна прокуратура звернулась до суду із заявою за №15-472вих21 від 25.05.2021 (вх. №4329) про зміну статусу учасників справи. Зокрема, прокурор просив суд змінити статус відповідачів 3 та 4 у справі, а саме: Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" визнати третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що останні не є належними відповідачами, оскільки позовні вимоги стосуються скасування рішень Тернопільської міської ради та Виконавчого комітету Тернопільської міської ради. Поряд із цим, прокурор вважає, що рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус".

В підготовчому засіданні 27.05.2021, яке відбулось за участі прокурора, повноважного представника відповідача 3, суд оглянув вказані вище оригінали висновків експертів, продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів на підставі Конвенції про захист прав та основоположних свобод; зобов`язав прокурора повторно долучити до матеріалів справи копію висновку експерта ТВ КНДІСЕ за №701/20-22 від 24.06.2020 (із чітким відображенням тексту) та відклав підготовче засідання на 09:00 год. 11.06.2021, про що постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання.

01.06.2021 Тернопільською обласною прокуратурою, згідно з супровідним листом за №14-496вих-21 від 31.05.2021, через відділ діловодства господарського суду долучено до матеріалів справи копію висновку експерта ТВ КНДІСЕ за результатами проведеної оціночно-будівельної експертизи №701/20-22 від 24.06.2020 та докази надіслання сторонам у справі заяви про заміну статусу учасників справи.

В підготовче засідання 11.06.2021 прокурор прибув. Клопотання Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, заявлене у відзиві на позовну заяву за №126/9.1-18 від 25.02.2021 та запереченні на відповідь на відзив за №180/9.1-18 від 29.03.2021, про залишення позовної заяви без розгляду вважає безпідставним. Стверджує, що у позовній заяві та наданих суду заявах по суті справи належним чином обґрунтовано підстави звернення прокурора з даним позовом до суду. В підготовчому засіданні 24.05.2021 прокурором висвітлено позицію з даного приводу. Зокрема, звернуто увагу суду на те, що в даному випадку Тернопільська міська рада, як орган, який повинен здійснювати захист інтересів територіальної громади міста, визначений відповідачем у справі.

Зазначену вище заяву за №15-472вих21 від 25.05.2021 (вх. №4329) про зміну статусу учасників справи прокурор просить задовольнити. Змінити процесуальний статус Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" у даній справі та залучити останніх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Повноважний представник Тернопільської міської ради та Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в підготовче засідання 11.06.2021 прибув. Клопотання Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду підтримав з підстав, наведених у підготовчому засіданні 24.05.2021. Зокрема, представник вважає, що в даному випадку визначені ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави (територіальної громади) відсутні. Єдиним уповноваженим органом є Тернопільська міська рада. В черговий раз зауважував, що у наданих суду заявах по суті справи Тернопільська міська рада та Виконавчий комітет Тернопільської міської ради звертали увагу суду на позицію Європейського суду з прав людини. Вказували на відсутність будь-яких висновків на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України щодо відповідних службових осіб органу місцевого самоврядування, зокрема, щодо порушення вимог чинного законодавства під час прийняття оспорюваних рішень, а також на те, що за відсутності обмежень щодо розпорядження нерухомим майном орган місцевого самоврядування мав би можливість самостійно вирішити відповідні питання. Щодо задоволення судом заяви прокуратури про зміну статусу Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" з відповідача на третю особу у даній справі поклався на думку суду.

Повноважний представник відповідача 3 Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради в підготовче засідання 11.06.2021 прибув. Заявлене у відзиві на позовну заяву за №126/9.1-18 від 25.02.2021 та запереченні на відповідь на відзив за №180/9.1-18 від 29.03.2021 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у вказаних вище заявах по суті справи та доводів, озвучених у підготовчому засіданні 24.05.2021. Зокрема, звернув увагу суду на позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові №912/2385/18 від 26.05.2020. Щодо задоволення поданої прокуратурою заяви про зміну статусу учасників справи не заперечив. Зазначив, що Управління неодноразово наголошувало на цьому.

Повноважний представник відповідача 4 ТзОВ "Бонус Медікус" в підготовче засідання 11.06.2021 прибув. Клопотання Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду підтримав в повному обсязі. Щодо задоволення заяви прокуратури про зміну статусу учасників справи заперечив. Вважає, що зміна процесуального статусу ТзОВ "Бонус Медікус", як учасника даної справи, суттєво обмежить його процесуальні права та позбавить товариство можливості реалізувати оспорювані рішення, у випадку відмови у задоволенні даного позову.

Відповідно до ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Вирішення заяв та клопотань учасників справи здійснюється судом у підготовчому засіданні (п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Розглянувши клопотання представника відповідача 3, підтримане повноважними представниками Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради та ТзОВ "Бонус Медікус", про залишення позову прокурора без розгляду, з огляду на відсутність у прокурора підстав для звернення до суду з даним позовом, суд відзначає наступне:

Ст. 327 Цивільного кодексу України передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (ст. 142 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Ч. ч. 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених вище приписів чинного процесуального законодавства свідчить про те, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому спеціальним Законом визначено, що таке право прокурор має лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Поряд із цим, у кожному із наведених випадків прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

За загальним правилом участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу (постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 698/119/18).

Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абз. 3-4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

Поряд із цим, у разі, коли саме цей орган місцевого самоврядування вчинив дії у виді прийняття рішення, яке, на думку прокурора, є незаконним та порушує інтереси держави в особі територіальної громади міста, правомірним є звернення до суду прокурора та визначення відповідної міської ради відповідачем, іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує.

Правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 922/3272/18, від 15.10.2020 у справі №904/5525/18, від 24.09.2020 у справі № 920/3272/18 та від 01.09.2020 у справі № 922/1441/19.

У даній справі прокурором подано позов в інтересах держави без визначення органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій щодо спірних правовідносин.

Як вже зазначалось вище, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №565 від 05.06.2019 "Про затвердження вартості здійснених невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна"; визнання незаконним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії Тернопільської міської ради №7/35/199 від 06.06.2019 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності" із внесеними змінами №7/36/42 від 24.07.2019.

Підставою позову визначено невідповідність вказаних вище рішень органу місцевого самоврядування вимогам Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні, Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", Закону України "Про оренду державного і комунального майна", Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", Закону України "Про оцінку майна", Закону України "Про охорону культурної спадщини", Положенню про Оренду комунального майна територіальної громади м. Тернополя, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради №6/9/14 від 20.06.2001.

Необхідність захисту інтересів держави обґрунтовано порушенням інтересів територіальної громади.

Підстави представництва прокурор мотивував, зокрема, тим, що орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо звернення з відповідним позовом, відсутній, а Тернопільська міська рада, як орган, який мав би захищати інтереси територіальної громади, сама є суб`єктом правопорушення і визначена відповідачем у справі.

В обґрунтування свого права на звернення в інтересах держави прокурор, з посиланням на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, зазначив, що відчуження об`єктів нерухомості комунальної власності з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, що, в свою чергу, завдає шкоду територіальній громаді.

Зауважував, що додержання вимог закону не може не являти суспільного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості у набутті і реалізації прав громадянами та юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин. Незаконне, всупереч визначеному законодавством порядку, набуття прав власності на об`єкти комунальної власності не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно, щодо якого відповідачами 1 та 2 прийнято оспорювані рішення, є комунальною власністю, право на розпорядження якою належить територіальній громаді міста Тернополя. Функції власника вказаного нерухомого майна виконує Тернопільська міська рада, яка повинна діяти в інтересах відповідної територіальної громади.

З огляду на наведене, суд погоджується із твердженнями учасників справи про те, що захист інтересів держави в особі територіальної громади міста дійсно має здійснювати відповідна міська рада.

Разом із тим, право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів і кожне порушення закону щодо порядку відчуження комунального майна є порушенням інтересів держави.

За обставинами цієї справи, стверджуючи про те, що оспорювані рішення прийняті з порушенням та всупереч законодавства, орган, який повинен діяти в інтересах територіальної громади, прокуратурою визначено одним із відповідачів.

Наведене, на думку суду, свідчить про те, що за даних обставин прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, навів підставу для представництва відповідних публічних інтересів територіальної громади та держави, яка згідно із ст. 7 Конституції України, гарантує місцеве самоврядування.

Ініціатива прокурора щодо порушення судового провадження у даній справі обґрунтовано свідчить про можливе порушення суспільного (громадського) інтересу у випадку недотримання вимог закону у сфері приватизації комунального майна.

При цьому, правомірність/безпідставність доводів прокурора про прийняття оспорюваних рішень щодо нерухомого майна, яке належить до комунальної власності з порушенням вимог чинного законодавства буде досліджена та, відповідно, судом буде надана оцінка за наслідками судового розгляду даної справи.

Окрім того, суд вважає за доцільне зауважити, що висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, не можуть бути застосовані до правовідносин у даній справі, адже стосуються випадку, коли прокурор звертається з позовом в інтересах держави через те, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У даній справі позов заявлено Прокурором самостійно, у зв`язку із тим, що міська рада є одним із співвідповідачів, рішення якого оскаржуються з підстав порушення процедури приватизації нежитлових приміщень, передбаченої нормативно-правовими актами України.

За даних обставин, зважаючи на те, що Прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Тернопільську міську раду одним з співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконним і скасування рішень цього органу, суд прийшов до висновку, що Прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та законно звернувся до суду як самостійний Позивач.

Таким чином, клопотання відповідача 3, заявлене відзиві на позовну заяву за №126/9.1-18 від 25.02.2021 та запереченні на відповідь на відзив за №180/9.1-18 від 29.03.2021, про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із необґрунтованістю підстав для пред`явлення прокурором позову у спірних правовідносинах, суд вважає безпідставним та в задоволенні останнього відмовляє.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" викладена у постановах Верховного Суду від 24.03.2021 у справі №922/2244/19, від 26.08.2020 у справі № 908/684/19, від 17.06.2020 у справі № 545/275/19, від 25.08.2020 у справі № 707/2825/18.

Розглянувши заяву Тернопільської обласної прокуратури за №15-472вих21 від 25.05.2021 (вх. №4329) про зміну статусу Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" як учасників даної справи, суд відзначає наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 42 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Як вже зазначалось вище, предметом судового розгляду у даній справі є вимога прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №565 від 05.06.2019 "Про затвердження вартості здійснених невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна"; визнання незаконним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії Тернопільської міської ради №7/35/199 від 06.06.2019 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності" із внесеними змінами №7/36/42 від 24.07.2019.

Зважаючи на те, що оспорювані прокурором рішення прийняті органом місцевого самоврядування та його виконавчим комітетом, Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" не можуть бути належними відповідача у справі. Поряд із цим, прийняте за наслідками розгляду даної справи рішення, на думку суду, може вплинути на права та обов`язки Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус", як органу уповноваженого на управління комунальним майном та, відповідно, суб`єкта, в інтересах якого прийняті оспорювані прокурором рішення.

За даних обставин, враховуючи відсутність позовних вимог до Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус", з урахуванням позиції присутніх представників сторін у справі, суд вважає за можливе змінити процесуальний статус Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" та залучити останніх до участі у справі, замість відповідачів, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Твердження повноважного представника ТзОВ "Бонус Медікус" про те, що зміна процесуального статусу учасника справи може обмежити його права та можливості щодо реалізації оспорюваних рішень, у випадку відмови в позові, суд вважає безпідставними, оскільки, в силу приписів чинного процесуального законодавства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу, а можливість реалізації оспорюваних рішень, зокрема, у випадку відмови у позові, жодним чином не пов`язана з процесуальним статусом Товариства у даній справі.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 4, 13, 42, 45, 50, 53, 169, 177, 182-183, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, заявленого у відзиві на позовну заяву за №126/9.1-18 від 25.02.2021 та запереченні на відповідь на відзив за №180/9.1-18 від 29.03.2021 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

2. Клопотання Тернопільської обласної прокуратури за №15-472 вих.-21 від 25.05.2021 (вх. №4329 від 25.05.2021) - задовольнити.

3. Змінити процесуальний статус відповідачів у справі Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Медікус" та залучити останніх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 11.06.2021 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

7. Копію ухвали направити: Тернопільській обласній прокуратурі (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, 46000), Тернопільській міській раді (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001), Виконавчому комітету Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001), Управлінню обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (вул. Шевченка, 21, м. Тернопіль, 46001) та Товариству з обмеженою відповідальністю Бонус Медікус (вул. Є. Коновальця, 4, м. Тернопіль, 46020; вул. Котляревського, 13/31, м. Тернопіль) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено 16.06.2021

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.М. Гирила