ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Справа№ 910/5490/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Жовтень" на ухвалу Господарського суду міста Києва (суддя Мудрий С.М.) від 07.04.2021 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/5490/21

за заявою Приватного підприємства "Жовтень" про забезпечення позову до подання позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач Приватне підприємство "Жовтень"

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТ Дінекс",

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Приватне підприємство «Жовтень» (далі також - П «Жовтень», Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), з вимогами про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Дінекс» (далі також - ТОВ «ДТ Дінекс», Товариство) (01010, Київська область, місто Київ, вулиця Суворова, будинок 4, ), відкритий в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346, IBAN НОМЕР_1 в межах суми позову 428 016,36 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/5490/21 у задоволенні заяви Приватного підприємства «Жовтень» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю доказів на підтвердження існування обставин, що можуть у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення ухваленого за результатами розгляду спору, що виник між ПП «Жовтень» та ТОВ «ДТ Дінекс» у зв`язку з невиконанням Товариством умов договору поставки від10.03.2021 №0312.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою, ПП «Жовтень» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/5490/21 та прийняти нове рішення, яким заяву Приватного підприємства «Жовтень» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити, накласти арешт на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Дінекс», відкритий в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346, IBAN НОМЕР_1 ) в межах суми позову 428016,36 грн в якості забезпечення позову до подання позовної заяви приватного підприємства «Жовтень». Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТ Дінекс».

В обгрунтування вимог за апеляційною скаргою, ПП «Жовтень» посилається на недотримання судом першої інстанції вимог Господарського процесуального кодексу України. Так, висновки суду про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову зроблені без урахування судом доказів, поданих Підприємством на підтвердження існування ризиків невиконання відповідачем рішення суду, а саме: скріншотами сайту із зазначенням пошуку по номеру телефону із переліком юридичних осіб, зверненням Позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно, в апеляційній скарзі апелянт заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, оскільки судову ухвалу у справі прийнято 07.04.2021 без виклику (повідомлення) учасників справи, копію якої апелянт так і не отримав. З оскаржуваною ухвалою ознайомився 15.04.2021 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

27.04.2021 апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду та згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 відкладено вирішення питання про подальший рух апеляційної скарги Приватного підприємства «Жовтень» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/5490/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва відповідні матеріали справи.

12.05.2021 матеріали справи №910/5490/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Жовтень» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/5490/21, справу призначено до розгляду на 10.06.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дідиченко М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.06.2021 у справі №910/5490/21, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дідиченко М.А., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Руденко М.А.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції процесуальних норм в частині застосування заходів забезпечення позову, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини третя та четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок накладення арешту на рахунок відповідача.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду 25.03.2019 у справі № 920/622/18).

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Як наслідок, уможливлюється виконання судового рішення на підставі принципу обов`язковості судових рішень, регламентованого в статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція), пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Рябих проти Росії» (§§ 51, 52), «Горнсбі проти Греції» (§ 40).

Переглядаючи заяву ПП «Жовтень» про вжиття заходів до забезпечення позову в апеляційному порядку, колегія суддів враховує, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів враховує і те, що відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18.

У той же час, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №705/4587/17 сформулював правову позицію, згідно з якою, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини неможливості виконання судового рішення.

За частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, ПП «Жовтень» мало довести на підставі належних, допустимих, та достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язання, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за договором або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.

Так, в обгрунтування вимог про вжиття заходів забезпечення позову ПП «Жовтень» вказало про те, що:

на виконання умов договору, приватним підприємством «Жовтень» перераховано на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Дінекс» грошові кошти у розмірі 289200,24 грн;

товар до моменту звернення до суду із заявою не поставлено постачальником;

24.03.2021 року за вих. №15/3-1 заявником направлено постачальнику претензію з вимогою повернення грошових коштів покупцю за непоставлений товар;

відповідач не відповідає на електронні листи, не відповідає на телефонні дзвінки;

позивачем було виявлено, що телефонний номер, наданий відповідачем використовується ним спільно з іншими юридичнимим особами;

дії відповідача, на його думку, є незаконними, у звязку з чим ним подано заяву до правоохоронних органів;

на єдиному рахунку відповідача, відомому позивачу можуть бути грошові кошти, на які в подальшому може бути звернуто стягнення для виконання рішення суду за позовом заявника;

існує достатньо підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача в межах суми позову, а саме: суми неповернутих коштів, суми неустойки та суми штрафу: 289200,24 грн. + 80 976,07 грн. + 57 840,05 грн. = 428 016,36 грн.

Розглядаючи заяву ПП «Жовтень» в апеляційному провадженні, колегія суддів зауважує, що підприємство, попри викладення у заяві вказаних обставин та наявного між ним та ТОВ «ДТ Дінекс» спору щодо стягнення коштів, втім, не надав жодних доказів того, що товариство має намір ухилитись від виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Посилання ПП «Жовтень» на невиконання ТОВ «ДТ Дінекс» умов договору поставки від 10.03.2021 №0312 у частині поставки товару, відсутність зв`язку з контрагентом, виявлення Підприємством уже після укладення договору, отримання рахунку-фактури від Товариства на перерахування Товариству 100 % передоплати вартості товару, що має бути поставлений (п. 6.2.1. договору поставки від 10.03.2021 №0312), використання номеру телефону спільно із іншими юридичними особами, хоча і вказує на недобросовісну поведінку ТОВ «ДТ Дінекс» стосовно ПП «Жовтень» однак, не свідчить про наявність обставин, які б підтверджували потенційну можливість невиконання судового рішення у справі, оскільки не містять інформації про діяльність ТОВ «ДТ Дінекс» спрямовану на очевидне зменшення кількості грошових коштів, наявних на рахунку IBAN НОМЕР_1 , а також, що така діяльність розпочалась після звернення до нього ПП «Жовтень» із претензією від 24.03.2021 №15/03-1, або іншої діяльності, спрямованої на утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у поданій ПП «Жовтень» заяві не наведено таких переконливих обставин, які б надавали можливість визнати їх достатніми для припущення, що грошові кошти можуть бути виведені з рахунків відповідача, а належне йому майно відчужене, що призведе до неможливості виконання рішення, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/5490/21 законною, прийнятою з дотриманням норм процесуального права. Доводи апелянта не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції. Підстави для її скасування - відсутні. Отже, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, судові витрати за подання заяви та апеляційної скарги покладаються судом на ПП «Жовтень».

Керуючись ст. ст. 267-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Жовтень" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/5490/21- без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.06.2021.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко