ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" червня 2021 р. Cправа №902/1069/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укртауер", м.Київ

до Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області

до Райгородської сільська рада Гайсинського району Вінницької області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

учасники процесу:

представник позивача: Чернявська В.П., діє на підставі ордера;

відповідача (Райгородської сільська рада): Слізяк Н.Р., діє на підставі ордера.

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької області 03.11.2020 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртауер" про скасування рішення Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області 63 сесії 8 скликання від 19.06.2020 за №881 та зобов`язання Ситковецьку селищну раду Немирівського району Вінницької області внести зміни до договору оренди землі, укладеного 28.02.2018 року між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ «УТ» у частині приведення пунктів 9 та 11 вказаного договору до відповідності нормам чинного законодавства шляхом підписання додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного 28.02.2018 року між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ "УТ".

Обґрунтовуючи вказану вимогу останній зазначає, що розмір орендної плати (30 734,76 грн), який передбачено в п. 9 Договору оренди не відповідає положенням Податкового кодексу України, зокрема підпункту 288.5.2 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, який імперативно встановлює, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. При цьому оскільки нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 19 835,46 грн, а отже розмір максимально граничної річної орендної плати має становити 2 380,26 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1069/20, вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

07.12.2021 за підписом представника Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

"... на час укладання Договору орендна плата визначалася за згодою сторін, що не є порушенням законодавства. У зв`язку з тим, що на час укладання Договору оренди по Ситковецькій селищній раді нормативно-грошова оцінка земель не була проведена, враховуючи думку жителів населеного пункту Ситківці про шкідливість даного об`єкту і бажання представників "Лайфселл" про розміщення вежі біля трансформатора електромереж, що значно зменшило затрати на проведення комунікацій, дійшли спільної думки про надання дозволу на проект відводу даної земельної ділянки після запропонованої ТОВ "Астеліт", попередника ТОВ "Укртауер", відповідної суми орендної плати за земельну ділянку, а саме 30 734,76 грн в рік".

19.01.2021 позивачем до суду подано відповідь на відзив від 15.01.2021, в якому останній з-поміж іншого зазначає, що оскільки на земельній ділянці була розміщена вежа ТОВ "УТ", не було іншого виходу як погодитися на умови, поставлені Ситковецькою селищною радою. Товариство з обмеженою відповідальністю "УТ" є українською компанією зі 100% іноземною інвестицією. Інвесторами регулярно замовляється проведення аудити, та суворо контролюється дотримання законодавства.

Ухвалою суду від 19.01.2021 до участі у розгляді даної справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, - Райгородську сільську раду Немирівського району Вінницької області.

11.02.2021 представником третьої особи подано до суду пояснення із викладом аргументів, направлених на спростування позовних вимог. Так, останній зазначає наступне:

"... В нашому випадку, за змістом позову, ТОВ "УТ" не вказує на порушення відповідачем взятого на себе зобов`язання, що має наслідком реакцію позивача у виді вимоги щодо зміни зобов`язання. Не містять підстави позову посилання на випадки змін у законодавстві, які б слугували підставою для зміни умов договору, оскільки нормативне регулювання встановлене ст.288 Податкового кодексу України існувало і на час укладення позивачем та відповідачем договору оренди землі від 28.02.2019, як і був відомий розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та розмір орендної плати на який позивач добровільно погодився.

Фактично на даний час, вважаючи такий розмір орендної плати незаконним, позивач намагається всупереч вимогам ч.1 ст.627, ч.1 ст.629, ч. 1, 2 ст.632, ч.1, 2 ст.651, ст.652 ЦК України, ч.2 ст.30 Закону України "Про оренду землі", п.36 договору оренди землі від 28.12.2019, змінити умови договору, які він особисто попередньо погодив та розпочав виконання, не надаючи ґрунтовних пояснень необхідності таких змін.

Слід звернути увагу суду, що позивачем частково не вірно обрано спосіб відновлення порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у позові та підтверджується наступним... ."

16.02.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у розгляді справи №902/1069/20 Райгородську сільську раду Гайсинського району Вінницької області в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 16.02.2021 вказане клопотання судом задоволено та постановлено залучити до участі у розгляді справи №902/1069/20 Райгородську сільську раду Гайсинського району Вінницької області в якості співвідповідача.

Окрім того, 16.02.2021 до суду представником позивача подано "Уточнену позовну заяву" з наступними вимогами:

"1. Скасувати Рішення Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області 63 сесії 8 скликання від 19.06.2020 за №881;

2. Зобов`язати Райгородську сільську раду Немирівського району Вінницької області, яка є правонаступником Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області, внести зміни до договору оренди землі, укладеного 28.02.2018 між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ «УТ» у частині приведення пунктів 9 та 11 вказаного договору до відповідності нормам чинного законодавства наступним шляхом:

- прийняти рішення, яким встановити розмір орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0037 з врахуванням вимог ст.288.5 ПК України - 12% (дванадцяти відсотків) від нормативної грошової оцінки землі;

- укласти додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 28.02.2018 року між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ «УТ» виклавши пункти 9 та 11 вказаного договору в новій редакції: - «п.9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% (дванадцяти відсотків) від нормативної грошової оцінки землі, що становить 2 380,26 гривень (дві тисячі триста вісімдесят гривень 26 копійок) на рік»; - «п.11. Орендна плата нараховується з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки та вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяцем, за наступними реквізитами (реквізити одержувача)".

12.04.2021 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Укртауер", викладені в "Уточненій позовній заяві" від 15 лютого 2021 року (вх. №01-34/1470/21 від 16.02.2021), в наступних частинах:

"1. Скасувати Рішення Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області 63 сесії 8 скликання від 19.06.2020 №881;

2. Зобов`язати Райгородську сільську раду Немирівського району Вінницької області, яка є правонаступником Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області внести зміни до договору оренди землі, укладеного 28.02.2018 між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ «УТ» у частині приведення пунктів 9 та 11 вказаного договору до відповідності нормам чинного законодавства наступним шляхом:

- укладення додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного 28.02.2018 року між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ «УТ» виклавши пункти 9 та 11 вказаного договору в новій редакції: - «п.9. Орендна, плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% (дванадцяти відсотків) від нормативної грошової оцінки землі, що становить 2 380,26 гривень (дві тисячі триста вісімдесят гривень 26 копійок) на рік»; - «п.11. Орендна плата нараховується з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки та вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяцем, за наступними реквізитами (реквізити одержувача)»".

При цьому судом відмовлено в прийнятті до розгляду вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Укртауер", викладеної в "Уточненій позовній заяві" від 15 лютого 2021 року (вх. №01-34/1470/21 від 16.02.2021), а саме: "Зобов`язати Райгородську сільську раду Немирівського району Вінницької області прийняти рішення, яким встановити розмір орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0037 з врахуванням вимог ст.288.5 ПК України - 12% (дванадцяти відсотків) від нормативної грошової оцінки землі".

Окрім того, ухвалою суду від 12.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

За результатами судового засідання, 01.06.2021, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про оголошення перерви під час його проведення на 09.06.2021.

На визначену судом дату (09.06.2021) з`явилися представники позивача та відповідача - Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Під час судового засідання, 09.06.2021, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Натомість представник відповідача проти їх задоволення заперечив.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення - 09.06.2021.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення (09.06.2021) представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Таким чином, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які долучено позивачем до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Рішенням 32 сесії 8 скликання Ситковецької сільської ради "про розірвання та поновлення договорів оренди" №348 від 19.10.2018 надано в оренду ТОВ "УКРТАУЕР" земельну ділянку (кадастровий № :04:002:0037), площею 0,0180 га, для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд (телекомунікації 13.01) в смт Ситківці Немирівського району Вінницької області по вул.Центральній б/н, терміном на 15 років, встановивши орендну плату, за згодою сторін, в розмірі 30734,76 грн в рік (п.3 рішення).

В подальшому, 28.02.2019, між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області (далі по тексту також - Орендодавець, відповідач - 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТАУЕР" (далі по тексту також - Орендар, позивач, ТОВ "УТ") укладено договір оренди землі б/н (далі по тесту також - Договір).

Предметом Договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі зв`язку і телекомунікацій, яка знаходиться на території Ситковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області (п.1. Договору).

Згідно п.2 Договору об`єктом оренди є земельна ділянка (кадастровий № :04:002:0037), загальною площею 0,018 га, у тому числі 0,018 га земель під проїздами, проходами, площадками, яка розташована на території Ситковецької селищної ради

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 19835,46 грн (п.5 Договору).

Договір укладено строком на 15 років, без права викупу орендованої земельної ділянки, з переважним правом орендаря на його поновлення на новий строк (п.8 Договору).

Пункт 9 Договору передбачає, що орендна плата встановлена за згодою сторін та вноситься орендарем згідно Податкового кодексу України у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 30 734,76 грн в рік.

Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядаються щорічно у разі:

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим Кодексом України;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

- в інших випадках, передбачених законом.

Земельні ділянки передаються в оренду для обслуговування об`єктів телекомунікації. Цільове призначення земельної ділянки: 13.03. для розміщення та експлуатації інших технічних засобів зв`язку (п.п. 15, 16 Договору).

В п.36 Договору сторони узгодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

28.02.2019 сторонами договору обопільно підписано та скріплено печатками акт про передачу земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Право оренди земельної ділянки з кадастровим №:04:002:0037 за ТОВ "УКРТАУЕР" зареєстровано в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.06.2019 згідно рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л. В. № 47350376 від 13.06.2019, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 170455340 від 13.06.2019.

Вважаючи п.9 договору оренди землі від 28.02.2019 (в частині розміру орендної плати) таким, що не відповідає вимогам закону, в лютому 2020 року ТОВ "УКРТАУЕР звернулося до Ситковецької селищної ради із заявою №51-20 від 14.02.2020 про приведення п.9 Договору у відповідність до Податкового Кодексу України шляхом внесення змін та викладення його у наступній редакції: "Орендна плата встановлена за згодою сторін та вноситься орендарем згідно Податкового кодексу України у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 12% Нормативно грошової оцінки земельної ділянки в рік".

За результатами розгляду заяви позивача, 19.06.2021, 63 сесія 8 скликання Ситковецької селищної ради прийняла рішення "Про відмову у внесенні змін до договору оренди землі від 06.09.2020", згідно пункту 1 якого вирішила:

"Відмовити у внесенні змін до договору оренди земельної ділянки загальною площею - 0,018 га., укладеного 06.09.2012 року, терміном на 10 років, зареєстрованого 07.12.2012 року, по тій причині, що на час укладання Договору орендна плата визначалась за взаємною згодою сторін, що не є порушенням законодавства в зв`язку з тим, що на час укладання Договору оренди по Ситковецькій селищній раді нормативно - грошова оцінка земель не була проведена, враховуючи думку жителів населеного пункту Ситківці про шкідливість даного об`єкту і бажання представників "Лайфселл" про розміщення вежі біля трансформатора електромереж, що значно зменшило затрати на проведення комунікацій, дійшли спільної думки про надання дозволу на проект відводу даної земельної ділянки після запропонованої ТОВ "АСТЕЛІТ", попередника ТОВ "Укртауер", відповідної суми орендної плати за вищевказану земельну ділянку".

В подальшому, 13.11.2020, позачерговою 69 сесією 8 скликання Ситковецької селищної ради прийнято рішення "Про внесення змін до рішення № 881 від 19.06.2020 63 сесії 8 скликання "Про відмову у внесенні змін до договору оренди землі, від 06.09.2012 року" наступного змісту:

" 1. Внести зміни до п.1 рішення №881 від 19.06.2020 року 63 сесії 8 скликання "Про відмову у внесенні змін до договору оренди землі, від 06.09.2012 року" та викласти у слідуючій редакції:

Відмовити у внесенні змін до договору оренди земельної ділянки загальною площею - 0,018 га., укладеного 28.02.2019 року, терміном на 15 років, зареєстрованого відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 170455340, дата формування: 13.06.2019 17:40:26, по тій причині, що на час укладання Договору орендна плата визначалась за взаємною згодою сторін, що не є порушенням законодавства в зв`язку з тим, що на час укладання Договору оренди по Ситковецькій селищній раді нормативно - грошова оцінка земель не була проведена, враховуючи думку жителів населеного пункту Ситківці про шкідливість даного об`єкту і бажання представників "Лайфселл" про розміщення вежі біля трансформатора електромереж, що значно зменшило затрати на проведення комунікацій, дійшли спільної думки про надання дозволу на проект відводу даної земельної ділянки після запропонованої ТОВ "АСТЕЛІТ", попередника ТОВ "Укртауер", відповідної суми орендної плати за вищевказану земельну ділянку".

Позивач вважаючи некоректною за змістом відмову Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області 63 сесії 8 скликання від 19.06.2020 за №881 у внесенні змін до Договору оренди, укладеного 28.02.2019 року між Ситковецькою селищною радою Немирівського району Вінницької області та ТОВ «УТ», а також стверджуючи про невідповідність п.9 Договору оренди вимогам чинного законодавства України, в тому числі Конституції України звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи встановлені обставини суд зважає на наступне.

Земельні відносини відповідно до приписів Земельного кодексу України, визначаються як суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею; земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини пов`язані з орендною землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст.13 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України „Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунку, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ст.21 Закону України „Про оренду землі").

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодексу України, який, відповідно до пункту 1.1. статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів. Згідно приписів Кодексу плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 269.1. ст.269 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1. ст.14 цього Кодексу - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Тобто, Податковий кодекс України визначив обов`язок орендаря земельної ділянки сплачувати податок у формі орендної плати.

Приписами пункту 289.1. статті 289 Податкового кодексу України закріплено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. При цьому, ст.13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру земельного податку та розміру орендної плати.

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4. Податкового кодексу України).

При цьому підпунктом 288.5.2. п.288.5. ст.288 ПК України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

З наведених положень Податкового кодексу України та Закону України "Про оренду землі" слідує, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Разом з тим, Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме, договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Так, п.9 Договору передбачає, що орендна плата встановлена за згодою сторін та вноситься орендарем згідно Податкового кодексу України у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 30734,76 грн в рік.

Згідно п.5 Договору Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 19 835,46 грн. Про вказаний розмір нормативно-грошової оцінки також свідчить Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0037 №137/0/202-20 від 06.02.2020 року (а.с.17).

Враховуючи викладене суд вважає обґрунтованим висновок позивача, що визначений сторонами в п.9 Договору розмір орендної плати перевищує гранично дозволену норму встановлену підпунктом 288.5.2. п.288.5. ст.288 ПК України.

В той же час суд враховує, що розмір орендної плати першочергово встановлено рішенням 32 сесії 8 скликання Ситковецької селищної ради "Про розірвання та поновлення договорів оренди землі" №348 від 19.10.2018, відповідно до п.3 якого вирішено:

"3. Надати в оренду ТОВ "УКРТАУЕР" земельну ділянку (кадастровий номер - :04:002:0037) площею 0,0180 га, для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд (телекомунікації 13.01) в смт Ситківці Немирівського району Вінницької області по вулиці Центральній б/н, терміном на 15 років, встановивши оренду плату, за згодою сторін, в розмірі 30 734,76 грн в рік".

В подальшому вказане рішення виконано шляхом укладення Договору оренди землі від 28.02.2019, пункт 9 якого визначає розмір орендної плати в сумі 30734,76 грн.

Враховуючи викладене та предмет спору суд вважає за необхідне надати оцінку вказаному договору із застосуванням норм Цивільного та Господарського кодексів України.

Так, відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За загальним правилом, викладеним у статті 640 Цивільного кодексу України:

1. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

2. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

3. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Також суд приймає до уваги норми Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.179 ч.7 цього Кодексу господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Стаття 180 частини 2, 3 Господарського кодексу встановлює, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.181 ч.1 того ж Кодексу господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як слідує з змісту Договору оренди землі від 28.02.2019, у відповідно до ч.3 ст.180 Господарського кодексу України, його сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

Таким чином, вказаний Договір оренди землі є укладеним. При цьому суд констатує, що даний правочин не є нікчемним, а також у суду відсутні підстави для визнання його недійсним (також відсутні підстави вважати його недійсним) з огляду на наступні законодавчі норми.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом з цим, станом на час вирішення даного спору позивач не звертався до суду з позовом про визнання Договору оренди землі віл 28.02.2019 недійсним.

В свою чергу, в силу вимог ч.ч. 2 та 3 ст.237 ГПК України: "При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин."

Враховуючи, що дійсність договору ніким не оспорена, суд доходить до висновку, що він є чинним.

Більше того, позивачем також не оспорюється з точки зору законності рішення Ситковецької селищної ради №348 від 19.10.2018, яким встановлено розмір орендної плати в сумі 30734,76 грн в рік, яке в подальшому реалізовано в Договорі оренди землі від 28.02.2019.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ТОВ "УКРТАУЕР" фактично направлені на внесення змін до Договору оренди землі від 28.02.2019 в частині розміру орендної плати.

Так, розглядаючи позовні вимоги, через призму встановлених обставин, суд зважає на наступне.

Згідно ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Приписами ст.30 Закону України "Про оренду землі" визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У відповідності до ст.654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 4 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже за загальним правилом зміна договору допускається лише за згодою сторін. У такому випадку про зміну договору сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд. Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли зміна договору можлива в односторонньому порядку за умови, якщо це прямо передбачено відповідним законом або договором, а також у судовому порядку, коли розгляд питання про внесення змін до договору передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін. При цьому на розгляд суду можуть передаватися вимоги про внесення змін до договору не з будь-яких підстав, а у випадках, передбачених законом або договором.

Підставами для внесення змін до договору, передбаченими законом, є: істотне порушення договору його стороною (частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України), істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України), інші випадки, встановлені договором або законом (частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України).

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 щодо підстав внесенням змін до договору зазначила наступне:

"За частинами першою та другою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Водночас за частиною четвертою статті 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом."

У цій справі позивач підставою для внесення змін до Договору визначив невідповідність його пункту 9 (розмір орендної плати) положенням пп. 288.5.2. п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, який визначає граничний розмір річної орендної плати на рівні 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Оцінюючи вказаний аргумент суд враховує, що нормативне регулювання розміру орендної плати, встановлене ст.288 Податкового кодексу України, існувало і на час укладення позивачем та відповідачем договору оренди землі від 28.02.2019, як і був відомий розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, який відображено в п.5 Договору.

З викладеного слідує, що в даному випадку не має місця визначена ст.652 ЦК України підстава для внесення змін до договору, а саме істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Одночасно слід зазначити, що з огляду на встановлені обставини, також відсутній привід для внесення змін до Договору з підстав зазначених в п.13 Договору, зокрема: зміна граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим Кодексом України та зміна нормативно-грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності.

При цьому статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи відсутність відповідного договірного та законодавчого обґрунтування внесення змін до Договору у судовому порядку та за відсутності згоди іншої сторони у позові в частині зобов`язання Райгородську сільську раду внести зміни до Договору шляхом укладення додаткової угоди до нього в редакції зазначеній в прохальній частині "Уточненої позовної заяви від 15.02.2021" слід відмовити.

Вказаний висновок суду узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у п.8.35 постанови від 12.02.2019 у справі №914/2649/17.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області 63 сесії 8 скликання № 881 від 19.06.2020 суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення ст.11 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 116, 122 Земельного кодексу України, в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №916/1979/13 викладений такий правовий висновок:

"Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. На таку особу, позивача, з урахуванням принципу свободи розпорядження власними процесуальними правами, не можна покладати обов`язок об`єднання вимог про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та вимог про скасування правовстановлюючих документів на земельну ділянку, укладених (виданих) на підставі такого рішення. Така позиція висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 923/466/17."

Таким чином, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Із врахуванням викладеного варто зазначити, що з огляду на зміст та передумови прийняття оскаржуваного рішення суд констатує, що воно вичерпало свою дію в момент його прийняття. Оскільки даним рішенням було розглянуто та надано оцінку вимозі позивача внести зміни у Договір. Його скасування не породжує будь-яких правових наслідків для орендаря земельної ділянки, в тому числі не зумовлює зменшення розміру орендної плати, так як даний платіж встановлений, чинним на даний момент, рішенням 32 сесії 8 скликання Ситковецької селищної ради від 19.10.2018 за №348.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

В свою чергу, спосіб захисту - це конкретні закріплені чи санкціоновані законом правоохоронні заходи (засоби), за допомогою яких усуваються порушення прав, у зв`язку з чим застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа та від характеру його порушення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.11.96 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54), норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці. Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача в частині скасування рішення Ситковецької селищної ради.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд враховує, що під час судового засідання, 09.06.2021, представник відповідача заявив клопотання про розгляд питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу із призначенням окремого судового засідання, після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Приписами ч.1 ст.221 ГПК України визначено: "Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог."

Таким чином, з метою вирішення питання стосовно розподілу решти судових витрат слід призначити судове засідання.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 221 ст. ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Призначити судове засідання для вирішення питання стосовно розподілу судових витрат на 03 серпня 2021 року на 10 год. 00 хв. в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, 3-й поверх), про що повідомити сторони.

3. Рішення суду від 09.06.2021 у справі №902/1069/20 направити на наступні електронні адреси: представника позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); відповідача - 1 (), відповідача - 2 (), представника відповідача - 2 адвоката Слізяка Н.Р. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18 червня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи