ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.06.2021 м. Дніпро Справа № 904/6251/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Соловйова А.Є.) від 26.04.2021р. у справі № 904/6251/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД КЛАСИЧНИХ ВИН", м. Татарбунари, Татарбурнарський р-н, Одеська обл.

до відповідача - 1: Фізичної особи-підприємця Повіланського Олександра Олександровича, м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАН ТРЕЙД", м. Дніпро

про визнання недійсним правочину

в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАН ТРЕЙД", м. Дніпро

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. у справі № 904/6251/20:

- клопотання ТОВ "ОЗКВ"вх.№9314/21 від 23.02.2021 про витребування доказів в частині витребування у Державної податкової служби України (, адреса: Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) доказів - задоволено;

- зобов`язано Державну податкову службу України (, адреса: Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) в строк до 17.05.2021 надати до Господарського суду Дніпропетровської області: копії документів ТОВ «АДАМАН ТРЕЙД» (колишня назва ТОВ «АТЛАНТІС», ), що подавались останнім для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру щодо місць зберігання, у тому числі, але не виключно, за наступними індивідуальними номерами: 5, 6, 3. 0, 8. 0, 1, 0. 2 , 3 , 6 , 4 , 2 , 2 , 2 , 9 , 3 , зокрема: копії ліцензій документів, що підтверджують право користування цим приміщенням, довідки про відповідність місця зберігання спирту установленим вимогам тощо;

- в задоволенні клопотань ТОВ "ОЗКВ" про витребування доказів вх.№12426/21, вх.№12431/21, вх.№12432/21 від 12.03.2021, вх.№ 18784/21 від 14.04.2021 - відмовлено;

- в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вих.№87149/5/04-36-20-07 від 29.03.2021 про зобов`язання надати документи для проведення перевірки - відмовлено;

- відкладено попереднє засіданні на 18.05.2021 о 12:00 год.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Головне управління ДПС у Дніпропетровській області із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. у справі № 904/6251/20 в частині відмови в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання надати документи для проведення перевірки та прийняти нове рішення, яким відповідне клопотання задовольнити.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги, дійшла до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Суд зазначає, що попри визначені основні засади судочинства, які полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Тобто, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 ГПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, Кодекс України з процедур банкрутства містить певні обмеження щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень у справах про банкрутство. Так, зокрема, положеннями частин 1,2 статті 9 цього Кодексу передбачено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури / процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Отже, оскарженню підлягають лише ті ухвали суду першої інстанції, можливість оскарження яких прямо визначена Господарським процесуальним кодексом України.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було вирішено процедурне питання - витребування необхідних доказів для долучення до матеріалів справи, відмова в зобов`язанні надати документи для проведення перевірки.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З урахуванням вищенаведених нормативних положень, з яких не вбачається можливість суду зобов`язувати учасників справи вчиняти певні дії, а лише право суду на зобов`язання подання доказів вчинення певних дій, а також з огляду на відсутність у заявника статусу кредитора у справі, місцевим господарським судом відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання надати документи для проведення перевірки.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про витребування доказів для долучення до матеріалів справи, відмову в задоволенні клопотання про зобов`язання вчинити певні дії (надати документи), відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що порядок оскарження судових рішень, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, стосується судових рішень, які безпосередньо відносяться до процедур банкрутства. Судові рішення, якими вирішуються загально-процесуальні питання, у тому числі щодо відкладення розгляду справи (клопотання), оскаржуються в порядку, встановленому положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

У зв`язку із викладеним апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, законні підстави для її перегляду в апеляційному порядку відсутні, що є підставою для відмови Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п. 1 ч. 1 статті 261 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. у справі № 904/6251/20.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. у справі № 904/6251/20 повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга № б/н від 04.06.2021р. з додатком на 17 аркушах, у т.ч. платіжне доручення № 1648 від 28.05.2021р. про сплату судового збору у сумі 2270,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз