ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.2021 Справа № 920/399/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс»

до - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

про стягнення 10000 грн 48 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 19.04.2021 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн 48 коп. заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, які надавались позивачем на виконання укладеного 31.08.2018 договору № Х-38-18 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (надалі Договір).

Ухвалою суду від 21.04.2021 було залишено позовну заяву без руху. 29.04.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 05.05.2021 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

24.05.2021 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, оскільки позивачем не надано суду доказів наявності договору про надання позивачем відповідачу житлово-комунальних послуг. Також, позивачем не доведено самого факту надання послуг. Відповідач не має відношення до адреси, на яку відповідачем направлялись документи.

Позивач 02.06.2021 надав до суду відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 було укладено договір від 31.08.2018 № Х-38-18 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (надалі Договір).

Відповідно до Договору управителем визначено позивача, який зобов`язався надавати послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язались оплачувати позивачу послугу з управління.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» договір підписується співвласниками, уповноваженими на це рішенням зборів співвласників.

Судом встановлено, що Договір підписано уповноваженими співвласниками. Договір не визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір є укладеним та підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Також, суд погоджується з позивачем, що чинне законодавство не пов`язує укладення такого договору із визнанням факту його укладення співвласником. Відповідач має право вимагати копію такого Договору, у разі заперечення факту його наявності, та захищати свої права відповідним способом.

Згідно додатку № 1 до Договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у багатоквартирному будинку розташовано нежитлове приміщення загальною площею 194,7 м.кв., що належить на праві приватної власності відповідачу, якого визначено у списку співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-17, 173-174, том 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.03.2008 у справі № 11/94-08 було визнано за відповідачем право власності на зазначене вище нежитлове приміщення (а.с.18-19, том 1). Тому цей факт є таким, що встановлений судом.

Суд погоджується з доводами позивача, що між управителем та співласниками багатоквартирного будинку, а саме уповноваженою зборами співвласників особою, було укладено Договрів (а.с.24-27, том 1). Відповідач, як власник нежитлового приміщення у будинку, отримує від позивача послугу з управління багатоквартирним будинком та є споживачем і має обов`язки, які передбачені Договором, а саме стосовно здійснення витрат на надання вищезазначеної послуги пропорційно до його частки співвласника.

Враховуючи вищенаведене, позивачем доведено той факт, що відповідач є співвласником на праві сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Тому суд погоджується з доводами позивача, що між позивачем і відповідачем виникли зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

За період з 01.09.2018 по 30.09.2020 включно позивач належним чином надавав відповідачу послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до кошторису витрат, затвердженого додатком № 4 до Договору. Позивач надав до суду докази надання таких послуг (виконання робіт) (а.с.127-225, том1; а.с. 127-225, том 2).

Позивач до відповідача цінними листами з описами вкладення надсилав рахунки на оплату та акти виконаних робіт (а.с.31-126, том 1).

Позивач зазначає, що направляв рахунки та акти виконаних робіт за останньою відомою для позивача адресою проживання та визначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем знаходження відповідача: АДРЕСА_2 . Суд звертає увагу, що Договором обов`язку надсилання актів відповідачу взагалі не встановлено.

Умовами п.п.3.1 п. 3 Договору ціна послуги з управління становить 2,326 грн для нежитлових приміщень на міцяць за 1 кв. м. загальної площі нежитлового приміщення. Таким чином, розмір щомясячної плати відповідачем за послуги, надані по Договору, складає 452 грн 80 коп.

Відповідно до п.п.3.2 п. 3 Договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 26 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Суд погоджується з доводами позивача, що обов`язок оплати послуг з управління багатоквартирним будинком покладений на відповідача, як на споживача, який на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів, що він звертався до позивача із скаргами, стосовно наданих послуг (ненадання чи надання неналежної якості), в період, за який розраховується позивачем плата за надання послуг.

Відповідач стверджує, що послуги позивачем не надавались. Як доказ на підтвердження вказаних обставин, позивач надає акт від 23.04.2021. Проте квітень 2021 року не входить до періоду стягнення, який заявлений позивачем. Крім того, відповідачем не надано доказів дотримання п.6.2, п. 6.3 Договору, які регулюють порядок надання претензій до позивача по якості наданих послуг.

Суд погоджується з аргументами позивача, що ні відповідач, ні ФОП ОСОБА_2 не сповістили позивача, як надавача послуг з управління багатоквартирним будинком, про укладення відповідного договору оренди спріного приміщення. Тому судом не приймається до уваги аргумент відповідача, що відповідач передав в оренду приміщення з 01.01.2018 по 01.12.20202, а тому обов`язки з оплати повинен нести орендар.

Суд звертає увагу, що обов`язки з оплати закон покладає саме на співвласника, а не орендаря.

Оскільки відповідач не здійснював оплату позивачу (в період з 01.09.2018 по 30.09.2020 включно) за послуги по Договору, то утворилась заборговансіть в розмірі 10000 грн 48 коп. (розрахунок а.с.14-15, том 1). Відповідач заборгованість не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону та у встановлений у зобов`язанні строк.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг виконавець зобов`язується за завдання замовника надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Факт надання позивачем послуг на суму 10000 грн 48 коп. встановлений судом та підтверджений матеріалами справи, відповідач належних та допустимих доказів сплати боргу не подав, не надав і обгрунтованих заперечень про причини невиконання господарського зобов`язання, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 10000 грн 48 коп. задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» (вул. Зеленко, 4, м. Суми, 40035, ) 10000 грн 48 коп. заборгованості, 2270 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 14.06.2020.

Суддя О.Ю. Резніченко