ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" червня 2021 р. Справа № 911/1739/21

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви Управління житлово-комунального господарства "Біличі" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 11-А, код 23579209)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термпек" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 7, код 13724426)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 58 416,62 грн заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ № 223 від 01.01.2011

встановив:

Управління житлово-комунального господарства "Біличі" (далі Заявник, Виконавець) звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термпек" (далі Боржник, Споживач) заборгованості у розмірі 58 416,62 грн за договором про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ № 223 від 01.01.2011.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що відповідачем порушено умови вказаного договору в частині повної та своєчасної оплати за послуги з водовідведення.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

За загальним правилом при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою другою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами першою та другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Як зазначалось вище, Управління житлово-комунального господарства "Біличі" просить суд видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термпек" 58 416,62 грн заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ № 223 від 01.01.2011.

В обґрунтування заявленої до стягнення суми заявник зазначає, що станом на 01.10.2020 заборгованість боржника перед виконавцем становить 52 678,76 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, проведеним між сторонами (акт звірки долучено до заяви). В подальшому, починаючи з 01.01.2021 боржник продовжує не виконувати свої зобов`язання за договором щодо оплати комунальних послуг. У зв`язку з чим, як стверджує заявник, станом на 30.04.2021 у боржника перед виконавцем за вказаним договором виникла заборгованість у сумі 58 416,62 грн з урахуванням 3% річних від простроченої суми у розмірі 3 586,14 грн та суми інфляційних витрат 8 423,74 грн.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказ, судом встановлено, що заявлена до стягнення сума не є повністю безспірною та обґрунтованою належним розрахунком.

З умов договору про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ № 223 від 01.01.2011 вбачається, що виконавець (Управління житлово-комунального господарства "Біличі") зобов`язується надавати споживачу (ТОВ "Термпек") послуги з водовідведення нежитлового приміщення, з споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору (пункт 1.1 Договору).

Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення даного договору за встановленими тарифами та нормами за водовідведення становить: 83 куб. м в місяць за 1 куб. м 11,58 грн з ПДВ (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору споживач підписує акт виконаних робіт на протязі трьох робочих днів, або в той же термін надає обґрунтовані письмові зауваження; при недотриманні строків підписання актів або надання зауважень, акти виконаних робіт вважається прийнятими; розрахунковий період оплати послуг 1 (один) календарний місяць, однак не пізніше 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем.

Проте, як встановлено судом, відповідно до положень умов договору про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ та поданих в обґрунтування заявлених вимог документів вбачається, що заявником не надано до суду належних документів, які б підтверджували факт існування заборгованості у боржника перед ним (заявником) на всю заявлену суму заборгованості на підставі укладеного з боржником письмового договору.

До заяви про видачу судового наказу заявником додано лише акти прийому-передачі робіт за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року (включно), які підписані сторонати та відповідно які підтверджують надання послуг з водовідведення на суму 6 727,98 грн, тоді як заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що заборгованість боржника станом на 30.04.2021 складає 58 416,62 грн.

Враховуючи підтверджену належними доказами наявну суму заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ № 223 від 01.01.2011 в розмірі 6 727,98 грн, Господарським судом Київської області 15.06.2021 було видано судовий наказ в цій частині.

А оскільки заявником в заяві про видачу судового наказу визначено загальну суму заборгованості з урахуванням сум 3% річних та інфляційних, яка зазначена у розмірі 58 416,62 грн, суд позбавлений можливості встановити/розмежувати кожну окремо суми, заявлені Управлінням житлово-комунального господарства "Біличі" за їх правовою природою: суму боргу, суму 3% річних, суму інфляційних втрат.

Виходячи з викладеного, зокрема, що заявником порушено вимоги статті 150 Господарського процесуального кодексу України, а саме не подано до суду документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (акти надання послуг) на всю заявлену суму заборгованості, а також не розмежування окремо за правовою природою сум боргу, 3% річних та інфляційних втрат; виданий Господарським судом Київської області судовий наказ від 15.06.2021 про стягнення з ТОВ "Термпек" 6 727,98 грн за несвоєчасно здійснену оплату спожитих послуг за спірним договором за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року (включно), суд дійшов висновку відмовити Управлінню житлово-комунального господарства "Біличі" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термпек" заборгованості в частині суми 51 688,64 грн.

Крім того, заявник посилаючись на акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний між сторонами станом на 01.10.2020, стверджує, що даний акт підтверджує заборгованість за боржником в розмірі 52 678,76 грн станом на 01.10.2020.

Однак, відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Окрім того, наявний акт звірки взаєморозрахунків від 01.10.2020 сформований за період з жовтня 2019 року по вересень 2020 року (включно), загальна сума наданих послуг за яким складає 11 533,68 грн (12 місяців * 961,14 грн), тоді як сальдо за вказаним актом станом на 01.10.2020 вказано в розмірі 52 678,76 грн.

Походження кінцевої суми неможливо встановити з поданого акту звірки взаєморозрахунків від 01.10.2020.

Відповідно до частини другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно до частини третьої статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Водночас, суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 Господарського процесуального кодексу України), а також заявник має право на звернення до суду з тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження (частина друга статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Управлінню житлово-комунального господарства "Біличі" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Термпек" в частині суми 51 688,64 грн заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення ТПВ № 223 від 01.01.2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 15.06.2021