ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/454/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Макарченко Н.П. за участю представників: позивача - Новіков Н.В. адвокат за ордером, відповідача - не з"явився, розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроко" до Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання права власності та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агроко" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до відповідача - Чорнобаївської районної державної адміністрації в якій просить:

- визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агроко" (код 31561188) право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :05:000:6082;

- скасувати державну реєстрацію права власності Чорнобаївської районної державної адміністрації (код 04061330) на земельну ділянку кадастровий номер: :05:000:6082 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позов обґрунтований тим, що земельна ділянка кадастровий номер: :05:000:6082 входила до складу земель які були передані у власність колективного сільськогосподарського підприємства "Родина" смт. Чорнобай Чорнобаївського району згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 21.11.1996 серія ЧР 19-25, і була віднесена до земель під господарськими будівлями та дворами, а тому не підлягала паюванню та не була розпайована.

Позивач вказував, що Колективне сільськогосподарське підприємство "Родина" було перетворено у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Родина". Після чого, СТОВ "Родина" було реорганізовано шляхом приєднання до позивача - СТОВ "АГРОКО" і позивач став правонаступником усього майна прав та обов`язків СТОВ "Родина" та КСП "Родина", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників СТОВ "Родина" від 28. 07. 2011, пунктом 1.1. Статуту СТОВ "АГРОКО".

Позивач вважає, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:6082 має бути зареєстроване не за відповідачем, а саме за СТОВ "АГРОКО", оскільки останній є правонаступником КСП "Родина", СТОВ "Родина".

Позивач зауважив, що відповідачем відповідних дій щодо передачі позивачу вказаної вище земельної ділянки не здійснювалось, а тому збереження запису про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем унеможливлює таку реєстрацію за позивачем.

Позивач зазначив, що відповідач, зареєструвавши за собою право власності на земельну ділянку позивача, порушує його права на землю, а оскільки спір між сторонами не був врегульований, то право власності позивача потребує судового захисту.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

26.04.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив розгляд справи здійснювати без участі його представника та вирішити спір на розсуд суду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позові.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З Висновку сертифікованого інженера-землевпорядника вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :05:000:6082 входила до складу земель які були передані у власність колективного сільськогосподарського підприємства "Родина" смт. Чорнобай Чорнобаївського району згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 21.11.1996 серія ЧР 19-25.

Зазначений Державний акт на право колективної власності на землю є чинним.

На підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 21.11.1996 серія ЧР 19-25, земельна ділянка кадастровий номер: :05:000:6082 була віднесена до земель під господарськими будівлями та дворами, а тому не підлягала паюванню та не була розпайована.

Колективне сільськогосподарське підприємство "Родина" було перетворено у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Родина".

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦК УРСР від 18.07.1963, у редакції, що діяла на час перетворення - 26.02.2000, юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Вказана норма цієї статті не передбачала перетворення, тобто чинне на той час законодавство передбачало, що при перетворенні юридична особа не припиняється, а продовжує діяти у іншій формі.

Положеннями ч.6 ст.31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Аналогічні положення містилися в п. 7 ст. 34 Закону України "Про підприємства в Україні" (чинного на момент перетворення). Таким чином, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Оскільки КСП "Родина" та СТОВ "Родина" це є одна юридична особа, що мала єдиний ідентифікаційний код 03793538, то позивач набув усі права та обов`язки КСП "Родина", що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію КСП "Родина", протоколом загальних зборів членів КСП "Родина" від 26.02.2000, свідоцтвом про державну реєстрацію СТОВ "Родина", а також пунктом 1.1. статуту СТОВ "Родина".

В подальшому СТОВ "Родина" було реорганізовано шляхом приєднання до позивача - СТОВ "АГРОКО", і позивач став правонаступником всього майна, прав та обов`язків СТОВ "Родина" та КСП "Родина", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників СТОВ "Родина" від 28. 07.2011 та пунктом 1.1. Статуту СТОВ "АГРОКО".

Ст.14 Конституції України передбачає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

В силу ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ст.3 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції чинній на час видачі державного акту на право колективної власності на землю від 11.12.1995) власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності визнавались рівноправними. Власник землі міг вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею.

Згідно ст.5 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

В силу положень ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Згідно ст.10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14.02.1992 земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п. 7 розділу X Перехідних положення Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд враховує, що станом на час розгляду справи чинне законодавство не передбачає права колективної власності на землю але зміни, що відбулися в земельному законодавстві після видачі державного акту на право колективної власності на землю, не можуть бути підставою для припинення права власності на землю.

Статтею 108 ЦК України передбачено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Суд вважає, те, що за КСП "Родина", СТОВ "Родина" та за позивачем не було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:6082, не позбавляє власника права на землю, оскільки державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

Суд також вважає, що землі, які не підлягали паюванню залишилися у власності колективних сільськогосподарських підприємств ї є власністю правонаступників цих підприємств. Вказана правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 921/75/19; від 17.12.2019 у справі № 917/258/19 та від 31.08.2018 у справі №924/1020/17.

Суд, оцінивши доводи позивача про те, що земельні ділянки під сільськогосподарськими спорудами не підлягали паюванню, вважає обґрунтованими, оскільки Указом Президента України № 720 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" було встановлено, що несільськогосподарські угіддя у вигляді земель під господарськими будівлями і дворами паюванню не підлягають.

Станом на час розгляду справи чинне земельне законодавство не передбачає права колективної власності на землю, але зміни, що відбулися в земельному законодавстві після видачі позивачу Державного акту на право колективної власності на землю, не можуть бути підставою для припинення права власності на землю, оскільки припинення права власності на землю з такої підстави не передбачено нормами чинного Земельного кодексу України.

Отже, суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на вищевказану земельну ділянку, в процесі перетворення Колективного сільськогосподарського підприємства "Родина" у СТОВ "Родина" та припинення діяльності останнього шляхом реорганізації через приєднання до СТОВ "Агроко".

Спірна земельна ділянка не була розпайована, що підтверджується Висновком сертифікованого інженера-землевпорядника Кілочко В.М. від 21.07.2020.

Судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем. Цей факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, за наслідками проведеного перетворення та в силу положень Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (ч. 6 ст. 31) позивач, як правонаступник всіх прав та обов`язків реформованого КСП "Родина" та СТОВ "Родина", став власником спірної земельної ділянки.

Доказів припинення у КСП "Родина" права власності на земельну ділянку з підстав інших, ніж здійснення перетворення у СТОВ "Родина" та припинення діяльності шляхом реорганізації через приєднання до СТОВ "Агроко" - суду не подано, Державний акт на право постійного користування серія ЧР 19-25 є чинним.

Докази щодо спростування доводів позивача в матеріалах справи відсутні.

Суд бере до уваги, що з 01.01.2013 всі землі в України вважаються розмежованими (Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VІ). Зокрема, відповідачем не подано доказів того, що земельна ділянка у користувача вилучались, чи визнавались безхазяйною.

Суд вважає, що обов`язок доведення правомірності своїх дій покладено на орган влади.

У суду відсутні належні та допустимі докази правомірності набуття в державну власність спірної земельної ділянки кадастровий номер: :05:000:6082.

Відтак, оскільки право колективної власності на вказану земельну ділянку не припинено, та не вчинено записів до Єдиного державного реєстру прав власності, то в порядку ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте, право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем, що підтверджується відомостями про земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

31.03.2021 позивач звертався до відповідача з листом про передачу земельної ділянки.

Відповідач відповідних дій щодо передачі позивачу вказаної вище земельної ділянки не здійснив.

За змістом ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до положень чинного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав, зокрема, є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Право власності підлягає державній реєстрації (ст. 1, 3, 4, 19 Закону).

Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що оскільки право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації, то відповідно існуюча державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на цю ж саму земельну ділянку підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агроко" () право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :05:000:6082.

Скасувати державну реєстрацію права власності Чорнобаївської районної державної адміністрації () на земельну ділянку кадастровий номер: :05:000:6082 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.06.2021.

Суддя К.І. Довгань