ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/5392/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська агропромислова компанія» -Дадим Ю.М., адвокат (ордер від 24.05.2021),

відповідача - 1 - публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» - Заплішна О.Д., адвокат (дов. від 18.02.2021),

відповідача - 2 - товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська агропромислова компанія»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2020 (суддя Кеся Н.Б.)

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 (головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Кузнецова І.Л., Чус О.В.)

у справі № 904/5392/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська агропромислова компанія» (далі - ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія»)

до публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі - ПАТ «Радикал Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс»)

про припинення зобов`язання за кредитним договором, договором про відступлення права вимоги та договором про заміну сторони.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «Радикал Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» про припинення зобов`язання позивача перед відповідачами за кредитним договором від 08.04.2015 № КЛ-16805/1-980, припинення зобов`язання за договором про відступлення права вимоги від 09.07.2015 № заг та за договором про заміну сторони у кредитному договорі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність заборгованості перед відповідачами за кредитним договором від 08.04.2015 № КЛ-16805/1-980 у зв`язку зі сплатою сум за кредитом та процентами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2020 зі справи № 904/5392/19, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані з посиланням на те, що: судовим рішенням у справі № 911/3474/17 встановлені обставини нікчемності договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 № заг, які (встановлені обставини) мають преюдиціальне значення для справи, яка розглядається; виконання позивачем грошового зобов`язання за кредитним договором від 08.04.2015 № КЛ-16805/1-980 на користь іншої особи, ніж Банк (у даному випадку на користь ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс»), не є належним виконанням позивачем зобов`язання за кредитним договором, оскільки договір про відступлення права вимоги від 09.07.2015 № заг є таким, що не створив юридичних наслідків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія», з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та вказує на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц щодо застосування ефективного способу захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України).

За доводами скаржника, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Доводи інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Згідно з ухвалою Суду від 27.05.2021 ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» брало участь у судовому засіданні 17.06.2021 в режимі відеоконференції.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

08.04.2015 ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» як позичальником та ПАТ «Радикал Банк» як кредитодавцем укладений кредитний договір № КЛ-16805/1-980, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а позичальник зобов`язується отримати кредит/транш кредиту, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом/траншем кредиту, комісії та інші платежі, встановлені цим договором. Ліміт кредитної лінії становив 2 400 000,00 грн. Термін остаточного повернення кредиту - 07.10.2015.

09.07.2015 на адресу позичальника від ПАТ «Радикал Банк» надійшов лист, згідно з яким повідомлено, що ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» укладений договір про відступлення права вимоги № заг (далі - Договір про відступлення права вимоги), згідно з яким Банк передав на користь ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» права вимоги сплати грошових коштів від позичальників, зазначених у додатку № 1 до цього договору на загальну суму 300 392 538,18 грн. - основна сума зобов`язання, 8 752 262,63 грн. - проценти, нараховані за користування коштами. За відступлення права вимоги за цим договором ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» сплачує Банку 100 539 250,03 грн. шляхом безготівкового перерахування. Підписанням цього договору сторони підтвердили передання права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора у день укладення цього договору.

Згідно з витягом із додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги у переліку кредитних договорів, право вимоги за якими відступлено, зазначений кредитний договір № КЛ-16805/1-980, укладений ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія».

Обсяг і суму вимоги, які відступлені за зазначеним договором, а також суму, яку новий кредитор перераховує первісному кредитору за конкретним кредитним договором, документ не містить.

Згідно з додатковим договором № 1 до Договору про відступлення права вимоги сторони узгодили нову суму зобов`язань, права вимоги стосовно яких передані ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс», а саме, 323 370 538,18 грн. - основна сума зобов`язань, 8 873 679,69грн. - проценти, нараховані за користування коштами.

15.07.2015 ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» укладений договір про заміну сторони у кредитному договорі № КЛ-16805/1-980, згідно з яким, зокрема, ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» підтвердило, що є кредитодавцем за кредитним договором на підставі Договору про відступлення права вимоги.

Позивачем перераховано на користь ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» 2 400 000,00 грн. на погашення основної суми заборгованості за кредитним договором та 193 820,16 грн. процентів за користування грошовими коштами.

Листом від 16.11.2015 № 16/11/15-1 ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» повідомило позивачу про те, що за кредитним договором у ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» заборгованість відсутня.

На підставі листа-повідомлення ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» від 06.11.2015 № 6/11/15-1 приватним нотаріусом Пірха І.С. вилучено обтяження, що підтверджується витягом з реєстру.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 № 130 з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк».

Постановою Правління Національного банку України від 09.11.2015 № 769 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Радикал Банк».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2015 № 203 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» з 10.11.2015 по 09.11.2017; призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені законом.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.10.2017 № 4780 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» по 09.11.2018; продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені законом.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.11.2018 № 2836 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» по 09.11.2019; продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені законом.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.10.2019 № 2712 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» по 09.11.2020; продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» визначені законом.

У зв`язку з виявленням нікчемного правочину, в порядку статей 37, 38 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ПАТ «Радикал Банк» надіслало на адресу ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» повідомлення за вих. від 19.11.2015 № 3901/15 про нікчемність Договору про відступлення права вимоги з вимогою невідкладно припинити будь - які дії, спрямовані на сплату грошових коштів та/або іншого виконання зобов`язань позичальника ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором на користь ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс».

Також ПАТ «Радикал Банк» надіслало на адресу ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» повідомлення від 08.10.2015 за вих. № 2703/15 про нікчемність Договору про відступлення права вимоги.

22.10.2019 від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» на адресу позивача надійшов лист № 656, в якому повідомлялося про те, що відповідно до статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснюється реалізація майна Банку, у тому числі майнових прав за кредитним договором. Так, заборгованість за кредитним договором станом на 01.08.2019 становить: за основним боргом - 2 400 000 грн., за процентами - 63 891,41 грн.; майнові права виставлялися на торги 29.10.2019.

Згідно з листом від 16.11.2015 № 16/11/15-1 ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» повідомило позивача про те, що за кредитним договором у ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» заборгованість відсутня.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що відповідно до рішення господарського суду Київської області від 22.10.2019 по справі № 911/3474/17, яке залишено без змін згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020, в позові Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги, відмовлено у зв`язку з невірно обраним способом захисту порушеного права.

Зазначеними судовими рішеннями, зокрема, встановлені обставини укладення ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» нікчемного правочину, а саме Договору про відступлення права вимоги.

Так, у господарській справі № 911/3474/17 судами встановлено, що ринкова вартість відступлених майнових прав станом на 09.07.2015 становила суму у розмірі 423 949 435,00 грн., водночас ціна відступлення права вимоги була визначена в Договорі про відступлення права вимоги в розмірі 249 827 030,78 грн., що на 173 677 404,22 грн. менше і відрізняється від ринкової вартості на 40,96%.

За висновком судів у справі № 911/3474/17, ПАТ «Радикал Банк» відчужені за Договором про відступлення права вимоги такі права за ціною, нижчою як від розміру відступленої заборгованості, так і від ринкової вартості майнових прав, що перевищує дозволені законом 20% та підпадає під підстави недійсності правочинів, визначені пунктом 3 частини третьої статті 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З посиланням на те, що у позивача відсутня заборгованість перед відповідачами за кредитним договором у зв`язку зі сплатою сум за кредитом та процентами, ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» звернулося з цим позовом до суду.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для припинення (визнання припиненим) зобов`язання позивача перед відповідачами за кредитним договором від 08.04.2015 № КЛ-16805/1-980, припинення зобов`язання за договором про відступлення права вимоги та за договором про заміну сторони у кредитному договорі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, з посиланням, зокрема, на приписи частини четвертої статті 75 ГПК України, виходили з того, що судовим рішенням у справі № 911/3474/17 встановлені обставини нікчемності Договору про відступлення права вимоги, які (встановлені обставини) мають преюдиціальне значення для справи, яка розглядається; виконання позивачем грошового зобов`язання за кредитним договором на користь іншої особи, ніж Банк (у даному випадку на користь ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс»), не є належним виконанням позивачем зобов`язання за кредитним договором, оскільки Договір про відступлення права вимоги є таким, що не створив юридичних наслідків. Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права судом апеляційної інстанції зазначено, що між сторонами справи фактично існує спір щодо наявності або відсутності зобов`язання ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» перед ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які (висновки) викладені у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

З огляду на зміст судового рішення у справі № 911/3474/17, учасників справи № 911/3474/17 та справи, яка розглядається, суди дійшли висновку про те, що у розгляді справи № 911/3474/17 встановлені обставини нікчемності Договору про відступлення права вимоги, які (встановлені обставини) мають преюдиціальне значення для справи, яка розглядається, тобто не потребують доказуванню у справі № 904/5392/19.

ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» у касаційній скарзі посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц щодо застосування ефективного способу захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України).

За доводами скаржника, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Так, у постанові від 26.01.2021 зі справи № 522/1528/15-ц за позовом фізичної особи до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та про визнання договору поруки часткового недійсним Велика Палата Верховного Суду зазначила, зокрема, таке.

За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21.11.2012 у справі 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з такими висновками.

При цьому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:

кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

Водночас Велика Палата Верховного Суду знову звертає увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

Ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим може не обмежуватися випадками, наведеними у цій постанові Великої Палати Верховного Суду.

Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Посилаючись у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції у розгляді справи № 904/5392/19 застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц щодо застосування ефективного способу захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України), скаржник залишив поза увагою дійсний зміст постанови суду апеляційної інстанції та покладені в її основу висновки, з огляду на таке.

Так, щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права судом апеляційної інстанції зазначено про те, що між сторонами справи фактично існує спір щодо наявності або відсутності зобов`язання ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» перед ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором.

У задоволенні позову ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» про визнання зобов`язання припиненим відмовлено не з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту (навпаки, за змістом постанови суду апеляційної інстанції апеляційний господарський суд фактично дійшов висновку про належність та ефективність обраного позивачем способу захисту, розглянувши спір по суті), а у зв`язку із встановленими обставинами щодо наявності у позивача заборгованості за кредитним договором перед ПАТ «Радикал Банк» (з огляду на нікчемність Договору про відступлення права вимоги, який укладений Банком з ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс»).

Отже, судом апеляційної інстанції у розгляді справи № 904/5392/19 застосовано норму права (приписи статті 16 Цивільного кодексу України) з урахуванням висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц щодо застосування ефективного способу захисту.

З огляду на наведене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження у її розгляді.

Посилання скаржника на судові рішення у справах № 904/8033/15, № 925/1798/15, № 911/5087/15 про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги, які, на думку скаржника, підтверджують добросовісне виконання зобов`язання позивачем за кредитним договором на користь ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс», що не було враховано у розгляді справи судами попередніх інстанцій, Верховний Суд відхиляє, оскільки вказані справи та встановлені у них обставини були досліджені у розгляді справи № 911/3474/17 та встановлено, що підстави для визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги у зазначених справах є відмінними від підстав позову у справі № 911/3474/17. Водночас встановлені у справі № 911/3474/17 обставини щодо нікчемності Договору про відступлення права вимоги мають преюдиціальне значення для справи, яка розглядається, з огляду на предмет, підстави позову, а також обставини, які входять до предмета доказування.

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Верховний Суд з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі з посиланням на приписи пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій - відсутні.

Судові витрати

Понесені ТОВ «Дніпропетровська агропромислова компанія» у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на назване Товариство, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська агропромислова компанія» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 904/5392/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко