РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2021Справа № 910/2476/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний центр»

до 1. Київської міської ради

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

Агрокомбінат «Хотівський»

про визнання недійсними рішень та договору про внесення змін

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Гаврилова В.А., адвокат за довіреністю б/н від 20.07.2020

від відповідача-1 Баранов М.С., самопредставництво

від відповідача-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

17.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний центр» до Київської міської ради (відповідач-1) та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» (відповідач-2) про

- визнання недійсним рішення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» № 21 від 04.03.2015 про припинення договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004;

- визнання недійсним рішення Київської міської ради № 185/2088 від 08.10.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762)»;

- визнання недійсним договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 29.06.2010 за № 79-6-00762 у книзі записів державної реєстрації договорів.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Київської міської ради № 117/990 від 23.10.2003 між Київською міською радою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» укладено договір оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004. В подальшому на підставі листа СТОВА «Хотівський» № 21 від 03.04.2015 Київської міською радою прийнято рішення № 185/2088 від 08.10.2015 про розірвання договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004. Відповідно до п. 9.3 Статуту відповідача-2 до виключної компетенції загальних зборів товариства відноситься прийняття рішень щодо відмови від права оренди та/або права постійного землекористування. Проте, даний лист вчинено генеральним директором СТОВА «Хотівський» Шовкун В.В. за відсутності прийнятого загальними зборами відповідного рішення, тобто з перевищенням своїх повноважень. Дана обставина тягне за собою недійсність такого правочину та відповідно прийнятого на підставі нього рішення Київради № 185/2088 від 08.10.2015. Позивач зазначає, що договір про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004, зареєстрований за № 79-6-00762 від 29.06.2010, було укладено на підставі рішень відповідача-1 № 342/3176 від 01.10.2007, № 352/3186 від 01.10.2007 та № 796/1852 від 09.07.2009. Проте в подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва № 36/110 від 18.04.2011 було визнано недійсним рішення Київської міської ради № 342/3176 від 01.10.2007, а рішенням Господарського суду міста Києва № 23/70 від 12.04.2011 було визнано недійсним рішення Київської міської ради № 352/3186 від 01.10.2007 (зі змінами внесеними рішенням Київради № 796/1852 від 09.07.2009). Враховуючи викладене, позивач вказує, що є підстави для визнання вказаного договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/2476/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.04.2021.

29.03.2021 від відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що на підставі рішення Київської міської ради № 117900 від 23.10.2003 між радою та СГ ТОВ «Хотівський» укладено договір оренди земельної ділянки що зареєстрований 29.10.2004 за № 79-6-00246. У подальшому рішеннями Київської міської ради № 342/3176 від 01.10.2017 та № 352/3186 від 01.10.2007 передано у власність ЖК «Механізатор» та ЖК «Житлосервіс» земельні ділянки площею 50,17 га та 74,05 за рахунок земель наданих Агрокомбінату «Хотівський», та водночас, пунктом 7 даних рішень вказаний договір оренди земельної ділянки від 02.08.2004 зареєстрований 29.10.2004 за № 79-6-00246 розірвано за згодою сторін з моменту державної реєстрації державного акту на право власності на земельні ділянки за ЖК «Механізатор» та ЖК «Житлосервіс». У вказаній частині рішення прийнято на підставі листів - згоди товариства на припинення права користування земельною ділянкою № 231 від 19.06.2007, № 64 від 16.05.2008, за змістом яких товариство добровільно надало свою згоду на припинення права користування земельними ділянками. В силу норм законодавства правовідносини щодо оренди спірної земельної ділянки між товариством і Київрадою у 2007 році припинилися за згодою товариства та за наявності волевиявлення обох сторін. Товариство добровільно відмовилось від права оренди земельної ділянки, вчинивши дію (відповідний лист-згода), спрямовану на припинення права користування землею. Після припинення права оренди товариства шляхом розірвання договору Київрадою як власником землі не приймалось рішення щодо надання Агрокомбінату «Хотівський» в оренду земельної ділянки. Більш того, рішенням Київської міської ради від 08.10.2015 № 185/2088 договір оренди взагалі розірвано, а відтак з 2015 року договору оренди від 02.08.2004 зареєстрованого 29.10.2004 за № 79-6-00246 взагалі не існує. Рішення Київської міської ради № 185/2088 від 08.10.2015 було прийняте в межах повноважень Київської міської ради на підставі листа-згоди товариства № 21 від 04.03.2015. У зверненні від 04.03.2015 товариство просило припинити договір оренди земельної ділянки за згодою сторін у зв`язку з неможливістю сплати орендної ставки товариством. Таким чином, товариство двічі відмовилось від права оренди, що підтверджується листами товариства.

До відзиву подано заяву про застосування строків позовної давності посилаючись на те, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки перебіг якого починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ст.ст. 257, 261 Цивільного кодексу України). Оскаржуване рішення Київської міської ради було опубліковано в газеті «Хрещатик» № 45 (4815) яка була видана у вівторок 26.04.2016, що також підтверджується на офіційному сайті газети. Також оскаржуване рішення Київської міської ради було опубліковане на офіційному веб-сайті Київської міської ради, що є загальнодоступним ресурсом інформування населення. Враховуючи вищезазначене вважає, що позивач був обізнаний про оскаржуване рішення Київської міської ради, оскільки міг дізнатися про його існування з офіційних джерел публічної інформації, а тому обґрунтування та аргументи позивача щодо необізнаності про прийняте рішення є недоцільними. З огляду на викладене просить застосувати строки позовної давності та залишити позовну заяву без розгляду.

Підготовче засідання, призначене на 06.04.2021, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.04.2021 учасників справи викликано у підготовче засідання, призначене на 27.04.2021.

Позивачем в підготовчому засіданні 27.04.2021 повідомлено суд, що позивач не має наміру подавати заперечення на відзив.

В підготовчому засіданні 27.04.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.05.2021.

Позивач в судовому засіданні 18.05.2021 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач-1 в судовому засіданні 18.05.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 18.05.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 27.05.2021.

Відповідач-2 в судове засідання 27.05.2021 не з`явився, відповідач-2 належним чином повідомлений про судове засідання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача-2.

В судовому засіданні 27.05.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Рішенням Київської міської ради № 117/990 від 23.10.2003 «Про оформлення права користування земельними ділянками» (пункт 5) вирішено оформити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський», за умови виконання п. 5.1 цього рішення, право довгострокової оренди на 25 років земельних ділянок загальною площею 1108,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва за рахунок частини земель, закріплених за сільськогосподарською артіллю імені Мічуріна згідно з державним актом на вічне користування землею колгоспами від 10.01.1953.

29.10.2004 між Київською міською радою (орендодавець, відповідач-1) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» (орендар, відповідач-2) укладено договір оренди земельної ділянки.

Даний договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про що зроблено запис від 29.10.2004 за № 79-6-00246 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка). визначену цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - в межах Голосіївського району м. Києва;

- розмір - загальна площа складає 1529141 кв. м., з них:

земельна ділянка з кадастровим номером - :90:066:0006 - 167151 кв. м;

земельна ділянка з кадастровим номером - :90:184:0003 - 1361990 кв. м;

- цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

загальна площа сільськогосподарських земель становить 436499 кв. м., в тому числі загальна площа сільськогосподарських угідь становить 417546 кв. м;

загальна площа несільськогосподарських угідь - під господарськими шляхами і прогонами становить 18953 кв. м.

Відповідно до п. 3.1 договору він укладений на 25 (двадцять п`ять) років.

Відповідно до п. 6.1 договору передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації цього договору.

Згідно акту приймання-передачі земельних ділянок від 29.10.2004 орендодавець передав, а орендар прийняв земельні ділянки, визначені договором.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши надані в судових засіданнях пояснення, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним рішення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» № 21 від 04.03.2015 про припинення договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004 суд відзначає наступне

Пункт 11.4 договору передбачає можливість припинення договору шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Відповідно до п. 11.6 договору розірвання цього договору не потребує укладення додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

18.03.2015 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрокомбінат «Хотівський» (відповідач-2) звернулось до Київської міської ради зі зверненням № 21 від 04.03.2015, в якому керуючись ст. 652 Цивільного кодексу України просило припинити договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 29.10.2004 за № 79-6-00246 зі змінами, внесеними договором про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки, зареєстрований 29.06.2010 за № 79-6-00762 шляхом розірвання згідно з п. 11.4 договору - за взаємною згодою сторін.

Враховуючи зазначене звернення 08.10.2015 Київською міською радою прийнято рішення № 185/2088 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762)», пунктом 1 якого вирішено розірвати за умови виконання пункту 2 цього рішення договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :90:184:0003) площею 33,8775 га від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762), укладений між Київською міською радою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінатом «Хотівський» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва на підставі пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 «Про оформлення права користування земельними ділянками» (справа № А-21555).

Матеріали справи свідчать що діяльність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» на момент вчинення останнім звернення № 21 від 04.03.2015 про розірвання договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004 регулювалась редакцією Статуту, затвердженої протоколом № 20/07 від 20.07.2007 (далі - Статут відповідача-2).

Згідно положень Статуту відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельний центр» володіє часткою в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» в розмірі 50%.

Відповідно до п.п «н» п. 9.3. розділу 9 Статуту відповідача-2 до компетенції Загальних зборів учасників відповідача-2 відносяться й повноваження щодо прийняття рішення про вчинення правочинів щодо відчуження та заставу нерухомого майна Товариства, а також прийняття рішень про укладення правочинів щодо розпорядження земельними ділянками Товариства, в тому числі, але не обмежуючись, про відчуження земельної ділянки, передачі земельної ділянки в суборенду, відмову від права оренди та/або права постійного землекористування, передачу майнових прав оренди та/або прав постійного землекористування в заставу для забезпечення власних зобов`язань Товариства та/або зобов`язань третіх осіб, вчинення дій, внаслідок яких у третіх осіб можуть виникнути права на земельні ділянки, якими Товариство володіє та користується на праві власності, оренди та/або на праві постійного землекористування.

Зазначені вище повноваження Загальних зборів учасників відповідача-2 належать до їх виключної компетенції і не можуть бути переданими іншим органам відповідача-2.

З питань, вказаних в тому числі й в п. «н» п. 9.3. Статуту відповідача-2 рішення приймається більшістю не менш як у 3/4 голосів учасників відповідача-2.

Пунктом 9.5. Статуту відповідача-2 встановлено, що Загальні збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники або повноважні представники Учасників, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Оскільки позивач володіє 50% голосів на Загальних зборах учасників відповідача-2, без участі позивача немає кворуму на загальних зборах учасників та неможливе проведення правомочних Загальних зборів учасників відповідача-2, а також ухвалення рішень Загальними зборами відповідача-2.

П.п. 10.10.2.1, пункту 10.10. розділу 10 Статуту чітко встановлено, що без рішення Загальних зборів учасників Товариства Генеральний директор Товариства не має права приймати рішення про укладення правочинів щодо розпорядження земельними ділянками Товариства, в тому числі й щодо відмови від права оренди земельних ділянок тощо.

Будь-які рішення, прийняті Генеральним директором Товариства від імені Товариства з порушенням приписів п.10.10.2.1 цього Статуту є недійсними та не породжують для Товариства жодних юридичних наслідків.

У другому абзаці п.п. 10.10.4. пункту 10.10. розділу 10 Статуту відповідача-2 встановлено, що правочини, зазначені в п.10.10.2.1. Статуту, й укладаються від імені Товариства, повинні бути підписані Генеральним директором Товариства та Фінансовим директором Товариства. Правочини, вчинені від імені Товариства з порушенням цієї вимоги, не створюють для Товариства жодних юридичних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, лист-звернення відповідача-2 на адресу відповідача-1 за № 21 від 04.03.2015 про розірвання договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004, підписано виключно Генеральним директором відповідача-2 - Шовкун В.В.

Загальними зборами учасників Товариства не приймалося жодних рішень щодо надання згоди Генеральному директору відповідача-2 на відмову від права оренди вказаних земельних ділянок та на розірвання договорів оренди земельних ділянок, оскільки матеріалами справи не підтверджено протилежне.

Крім того, відмова від права оренди підписана лише Генеральним директором відповідача-2, що суперечить вимогам Статуту відповідача-2 (у редакції, що діяла на дату підписання такої відмови).

Згідно ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

З огляду на те, що пан Шовкун В.В. станом на 04.03.2015 і до сьогодні займає посаду Генерального директора відповідача-2, і відповідно до Статуту відповідача-2 очолював Дирекцію відповідача-2, здійснював оперативне управління діяльністю відповідача-2, тому знав (повинен був знати), що Генеральний директор відповідача-2 відповідно до Статуту не мав права підписувати від імені відповідача-2 листи, заяви, звернення та будь-які правочини, щодо розпорядження земельними ділянками, орендованими відповідачем-2, без додержання всіх умов, викладених вище.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч.1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 Цивільного кодексу України тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 Цивільного кодексу України тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Лист № 21 від 04.03.2015 не може вважатися волевиявленням відповідача-2 на розірвання договору оренди земельної ділянки.

Отже, підписання та направлення звернення № 21 від 04.03.2015 про розірвання договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004 на адресу Київської міської ради від імені відповідача-2 вчинене з порушенням вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, що відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України тягне недійсність цього правочину.

З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання недійсним рішення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» № 21 від 04.03.2015 про припинення договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним рішення Київської міської ради № 185/2088 від 08.10.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762)» суд відзначає наступне

В преамбулі спірного рішення зазначено, що Київська міська рада при його прийняті керувалася чинним законодавством України, а саме ст. ст. 9, 83, 93 Земельного кодексу України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та враховуючи звернення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» від 04.03.20215 № 21.

Оспорюване рішення Київської міської ради про розірвання договору оренди прийняте на підставі звернення відповідача-2 про розірвання договору № 79-6-00246 від 29.10.2004, яке, як встановлено судом є недійсним правочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Оскільки лист № 21 від 04.03.2015 не є волевиявленням відповідача-2 на розірвання договору оренди земельної ділянки, тому не може слугувати підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Суд вважає, що внаслідок прийняття відповідачем-1 рішення № 185/2088 від 08.10.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762)» відповідача-2 було протиправно позбавлено права оренди земельної ділянок.

З огляду на твикладене, позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним рішення Київської міської ради № 185/2088 від 08.10.2015 є обґрунтованими.

Водночас відповідач-1 звернувся до суду із заявою про застосування до цих вимог трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 261 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у мажах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 Цивільного кодексу України).

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. При цьому у разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Згідно з абз. 4 пп. 2.2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, № 10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Позивач у позовній заяві просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності зазначивши, що про прийняття оспорюваного рішення Київською міською радою, а відповідно й про розірвання договору оренди земельної ділянки, позивач дізнався 16.07.2020, коли отримав відповідь від відповідача-2 на лист позивача щодо стану виконання договорів оренди земельних ділянок. До моменту отримання відповідного листа, позивач не був обізнаний про оскаржуване рішення Київради, виконавчий орган відповідача-2 ніяким чином не повідомляв про вчинення відмови від договору оренди земельної ділянки.

Позивач вважає, що строк для звернення з даною позовною заявою не пропущено, оскільки строк загальної позовної давності у три роки обліковується з 17.07.2020 (з дня наступного за днем, коли позивач дізнався про своє порушене право), та спливає 17.07.2023.

Заперечення відповідача-1 з посиланням на те, що рішення Київської міської ради є оприлюдненим у газеті «Хрещатик» № 45 (4815) 26.04.2016, на сайті газети «Хрещатик» та сайті Київської міської ради, а тому позивач був обізнаний про прийняте рішення та про порушення свого права не приймаються судом до уваги, оскільки позивач не є стороною договору оренди землі, а є учасником, що має частку у статутному капіталі відповідача-2, та лише в результаті отримання інформації на запит щодо стану виконання договору оренди земельної ділянки (наявність/відсутність заборгованості) довідався про наявність спірного рішення.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності слід вважати такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим.

Необхідно також вказати, що поновлення процесуальних строків на оскарження рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З урахуванням вказаного слід зазначити, що у суду є «свобода розсуду» або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує яка причина є поважною і які докази можна приймати до уваги.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що: «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Виходячи з того, що наведені позивачем обставини підтверджуються матеріалами справи, суд визнає наявними підстави для визнання поважними причини пропуску строку позовної давності.

За таких обставин, вимоги позивача в частині визнання недійсним рішення Київської міської ради № 185/2088 від 08.10.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762)» підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 за № 79-6-00762 суд відзначає наступне

Відповідно до п. 11.1 договору всі зміни та/або доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Рішенням Київської міської ради № 342/3176 від 01.10.2007 «Про передачу Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Механізатор» земельних ділянок для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва» (пункт 7) передано Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Механізатор», за умови виконання пункту 8 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 106,91 га для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва за рахунок частини земель, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 «Про оформлення права користування земельними ділянками» та право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 № 79-6-00246 (лист-згода Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хотівський» від 19.06.2007 № 231), з них:

- загальною площею 74,99 га (ділянка № 1 - площею 73,33 га, ділянка № 2 - площею 1,66 га) - у власність для житлової забудови;

- площею 31,92 га (ділянка № 3) - в довгострокову оренду на 49 років для рекреаційних цілей та благоустрою території.

Рішенням Київської міської ради № 352/3186 від 01.10.2007 «Про передачу земельних ділянок Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Житлосервіс» для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва» (пункт 7) передано Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Житлосервіс», за умови виконання пункту 8 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 51,18 га на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва, у тому числі:

- загальною площею 50,17 га (ділянка № 1 - площею 49,52 га, ділянка № 3 - площею 0,65 га) - у власність для житлової забудови, зокрема за рахунок частини земель, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 «Про оформлення права користування земельними ділянками» та право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 № 79-6-00246 загальною площею 44,94 га, де ділянка № 1 - площею 44,29 га, ділянка № 3 - площею 0,65 га, та земель запасу сільськогосподарського призначення - площею 5,23 га (лист-згода Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хотівський» від 19.06.2007 № 237);

- площею 1,01 га (ділянка № 2) - в довгострокову оренду на 49 років для рекреаційних цілей та благоустрою території за рахунок частини земель, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 «Про оформлення права користування земельними ділянками» та право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 № 79-6-00246 (лист-згода Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хотівський» від 19.06.2007 № 237).

Рішенням Київської міської ради № 796/1852 від 09.07.2009 «Про внесення змін до рішень Київської міської ради від 01.10.2007 № 342/3176 «Про передачу Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Механізатор» земельних ділянок для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва» та від 01.10.2007 № 352/3186 «Про передачу земельних ділянок Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Житлосервіс» для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва»

- внесено зміни до рішення Київської міської ради № 342/3176 від 01.10.2007 та викладено пункт 7 в такій редакції

Передати Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Механізатор», за умови виконання пункту 8 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 74,05 га (ділянка № 1 - площею 72,39 га, ділянка № 2 - площею 1,66 га) у власність для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва за рахунок частини земель, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 «Про оформлення права користування земельними ділянками», право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 № 79-6-00246 (листи-згоди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» від 19.06.2007 № 231, від 16.05.2008 № 64);

- внесено зміни до рішення Київської міської ради № 352/3186 від 01.10.2007 та викладено пункт 7 в такій редакції

Передати Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Житлосервіс», за умови виконання пункту 8 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 50,17 га (ділянка № 1 - площею 49,52 га, ділянка № 3 - площею 0,65 га) - у власність для житлової забудови за рахунок частини земель, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський» відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 «Про оформлення права користування земельними ділянками», право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 № 79-6-00246, загальною площею 44,94 га (ділянка № 1 - площею 44,29 га, ділянка № 3 - площею 0,65 га) та земель запасу сільськогосподарського призначення - площею 5,23 га (лист-згода Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хотівський» від 19.06.2007 № 237, від 16.05.2008 № 61).

23.06.2010 на підставі вказаних рішень Київської міської ради між орендодавцем та орендарем укладено договір про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.10.2003 за № 79-6-00246 в частині розміру площ орендованих відповідачем-2 земельних ділянок.

Даний договір зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про що зроблено запис від 29.06.2010 за № 79-6-00762.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2011 у справі № 36/110, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2011, визнано недійсним рішення Київської міської ради № 342/3176 від 01.10.2007 «Про передачу Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Механізатор» земельних ділянок для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2011 у справі № 23/70, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2011, визнано недійсним рішення Київської міської ради № 352/3186 від 01.10.2007 «Про передачу земельних ділянок Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Житлосервіс» для житлової забудови на вул. Бродівській у Голосіївському районі м. Києва».

Відповідно до абз. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до абз. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Стаття 654 Цивільного кодексу України визначає, що розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Необхідною умовою укладення (внесення змін до укладеного договору) договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або у комунальній власності, згідно з приписами Земельного кодексу України, є наявність рішення відповідного уповноваженого органу.

У розумінні приписів статей 116, 123 Земельного кодексу України визначальним у правовідносинах із надання земельної ділянки в оренду є волевиявлення власника землі здійснене у формі відповідного рішення, яке в подальшому реалізується шляхом оформлення договору оренди, укладеного на підставі рішення власника землі.

З урахуванням того, що договір про внесення змін і доповнень від 29.06.2010 за № 79-6-00762 до договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004 укладено на підставі рішень Київської міської ради, які визнано в судовому порядку недійсними, суд дійшов до висновку про те, що зазначений договір підлягає визнанню недійсним та відповідно позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний центр» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» № 21 від 04.03.2015 про припинення договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004.

3. Визнати недійсним рішення Київської міської ради № 185/2088 від 08.10.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.10.2004 № 79-6-00246 (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 29.06.2010 № 79-6-00762)».

4. Визнати недійсним договір про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки № 79-6-00246 від 29.10.2004, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 29.06.2010 за № 79-6-00762 у книзі записів державної реєстрації договорів.

5. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний центр» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, літ. Б, оф. 197, ) 3.405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Паширова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний центр» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, літ. Б, оф. 197, ) 3.405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 10.06.2021.

Суддя В.В.Сівакова