ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/6687/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.,

при секретері судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін: в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021, ухвалене суддею Кеся Н.Б. (м. Дніпро), повний текст якого підписаний 18.04.2021, у справі №904/6687/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ", м. Київ

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Жовті Води Дніпропетровська область

про стягнення 275184,2 грн

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 у цій справі частково задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" про ухвалення додаткового рішення.

Cтягнуто додатково з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" витрати на правову допомогу у розмірі 9495,35 грн.

Не погодившись із зазначеним додатковим рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, просить додаткове рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції в порушення норм визначених ч.8 ст.129, ст.221 ГПК України прийнято заяву Позивача до розгляду та винесено додаткове рішення щодо стягнення судових витрат, в той час, як до закінчення судових дебатів у справі Позивач не подав докази понесених судових витрат, причин поважності їх не надання до судових дебатів не зазначив, а у рішенні суду відсутні посилання на зроблену позивачем заяву.

Судом не досліджено розмір вартості адвокатських послуг з урахуванням критерію їх розумності, реальності витрат, зокрема, судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач не заперечував проти суми основної заборгованості та визнав її розмір у відзиві на позов, даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності та відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору купівлі-продажу (поставки); у спорах такого характеру, за відсутності особливостей купівлі-продажу (поставки) товару у спірних правовідносинах, відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту купівлі-продажу (поставки), судова практика є сталою; спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів, отже, не потребують дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, а позовна заява не містить великого обсягу додатків та сама має обсяг 5 сторінок, вважає, що сума заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу є надмірною порівняно з сумою позову, позаяк сума заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу сягає більше майже у 30 разів від суми позову, що явно є надмірним.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги, що фактично у даній справі відбулося одне судове засідання по розгляду даного спору (25.03.2021), відповідно, стягнення 3000,00 грн. за участь в судових засіданнях є безпідставними.

Позивач у справі Приватне акціонерне товариство "УХЛ-МАШ", відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України не скористався; як не скористався правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст.42 ГПК України. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином телефонограмою.

Втім, у письмових поясненнях, які надійшли до суду 16.06.2021, зазначив, що у додатковому рішенні відображено, що заяву про надання всіх необхідних документів, які підтверджують витрати на надання правової допомоги ним здійснено усно, в той час, як обов"язкова письмова форма такої заяви статтею 129 ГПК України не передбачена.

Посилається на позицію Верховного Суду у постанові від 16.04.2020 по справі №727/4597/19 щодо того, що законодавство України не встановлює відповідних вимог до розрахункового документу, який повинен надати адвокат під час сплати клієнтом послуг, а також не встановлює форму такого документу, тому адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанцію, довідку тощо), який підтверджуватиме факт отримання коштів від клієнта.

Звертає увагу, що у справі № 922/376/20 Верховний Суд встановив, що посилання скаржника на те, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, не підтверджені жодними доказами, а по суті є загальними фразами. Тому Позивач наголошує, що відповідні витрати на надання правової допомоги є реальними та співмірними, а також відповідають кількості затраченого часу, який адвокати потратили на участь у судових засіданнях, з огляду на що рішення є законним і обґрунтованим, таким, що ухвалене з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021, справу №904/6687/20 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2021 (колегія суддів: Іванов О.Г., - головуючий, доповідач, Березкіна О.В., Дармін М.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 у справі № 904/6687/20; судове засідання призначено на 16.06.2021; сторонам наданий строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, власних заяв, клопотань, відповідно до ст.ст.38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України.

15.06.2021 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/6687/20 у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021, справу №904/6687/20 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Антонік С.Г. та ухвалою суду від 16.06.2021 справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

16.06.2021 до Центрального апеляційного господарського суду від представника відповідача (апелянта) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника через неможливість його прибуття у вказане засідання.

З урахуванням того, що явка сторін обов"язковою не визнавалась, дане клопотання задоволено судом.

Зважаючи на належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, відсутністю підстав, передбачених ч.11 ст.270 ГПК України для відкладення розгляду справи, колегія суддів визначилась про можливість розглянути справу відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 16.06.2021 Центральним апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство "УХЛ-МАШ" (далі-Позивач) звернулося з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача свою користь заборгованість за Договором №12с/16/53-142-01-20-01169 від 03.03.2020 у розмірі 275184,25 грн, з яких: основний борг у сумі 260167,50 грн, пеня у розмірі 13221,60 грн, інфляційні втрати у розмірі 1795,15 грн та суму сплаченого судового збору та витрати на надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором №12с/16/53-142-01-20-01169 від 03.03.2020 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/6687/20; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено судове засідання на 19.01.2021; запропоновано Відповідачу протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали надати відзив на позов за правилами ст.165 ГПК України.

Ухвалою від 19.01.2021 відкладено судове засідання на 02.02.2021.

Судове засідання 02.02.2021 не відбулось через тимчасову непрацездатність судді Кесі Н.Б., тому ухвалою суду від 01.03.2021 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, призначене засідання на 11.03.2021.

Ухвалою від 11.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 25.03.2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у справі №904/6687/20 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" заборгованість за Договором №12с/16/53-142-01-20-01169 від 03.03.2020 року у розмірі 260167,50 грн основний борг, пеню на суму 13086,76 грн, інфляційні втрати у розмірі 1795,15 грн та суму сплаченого судового збору - 4125,75 грн. В решті позову відмовлено.

01.04.2021 до господарського суду надійшло клопотання представника Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Автоматика та Машинобудування Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом () на користь ПАТ УХЛ-МАШ () витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень. Зазначене клопотання подано Позивачем до відділення поштового зв"язку 30.03.2021.

До клопотання подані докази понесених витрат, зокрема, договір про надання правової допомоги №2411/20 від 24.11.2020, копії рахунків-фактур, актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), платіжних доручень, прал-листа АО "КС Партнерс", ордеру на надання правової допомоги.

02.04.2021 ухвалою суду призначено розгляд заяви про розподіл судових витрат у судовому засіданні на 12.04.2021 о 15:00 год.

12.04.2021 Відповідач на електронну адресу суду направив заперечення на клопотання Позивача щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання правничої допомоги (а.с. 136-140), в якому вказав про те, що клопотання Позивача про ухвалення додаткового рішення надійшло до суду 01.04.2021, з пропуском строку, встановленого п. 2 ч.8 ст. 129 ГПК України. Також Відповідач зазначив, що Позивач не подавав заяви про судові витрати до судових дебатів, а також не направив копії документів про понесені витрати на адресу Відповідача.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 у цій справі частково задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" про ухвалення додаткового рішення.

Cтягнуто додатково з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" витрати на правову допомогу у розмірі 9495,35 грн.

Зазначений процесуальний документ і є предметом апеляційного оскарження.

Задовольняючи заяву позивача щодо відшкодування судових витрат, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України доведено надання послуг на суму 9500,00 грн, відповідну заяву позивачем зроблено усно, у строки, визначені законодавством, та з огляду на часткове задоволення позову, відповідно, задовольнив заяву частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 9495,35 грн.

З урахуванням наведених обставин справи колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.1-3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19.

Як свідчать матеріали справи, 24.11.2020 між Приватним акціонерним товариством "УХЛ-МАШ" (далі-Клієнт) та Адвокатським об"єднанням "КС ПАРТНЕРС" (далі-Виконавець) укладено Договір про надання правової допомоги №2411/20 (далі-Договір) (а.с. 115-116), відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги з підготовки позовної заяви, а Замовник зобов"язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги в порядку, розмірі та у строки, які визначені умовами договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору Адвокатське об`єднання, на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги:

2.1.1. Представляти Клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмета позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв і скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскаржувати рішення, постанови та ухвали суду, одержувати рішення, ухвали, виконавчі листи, накази та пред`являти їх до виконання;

2.1.2. підписувати та подавати документи, зокрема, заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше;

2.1.3. отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії;

2.1.4. сплачувати від імені Клієнта за кошти Клієнта державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі;

2.1.5. представляти інтереси Клієнта в судах, в органах прокуратури, Національної поліції, ДФС та СБУ під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Клієнта.

Згідно з п. 4.1. юридичну допомогу, що надається адвокатським об"єднанням Клієнт оплачує в гривнях, шляхом 100 відсоткової передоплати, в розмірі, що дорівнює 5000,00 грн без ПДВ, за складання виключно позовної заяви без участі Адвокатського об"єднання у суді.

Якщо в подальшому Клієнт буде зацікавлений у представленні його інтересів у суді на підставі складеної Адвокатським об"єднанням позовної заяви, то за кожне судове засідання Клієнт сплачує Адвокатському об"єднанню додатково 1500 грн відповідно до виставленого рахунку-фактури.

Даний договір укладений на строк до 24.05.2021 та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1. Договору).

На підтвердження факту та обсягів наданих послуг, Позивач подав (арк.с. 117-128):

- рахунок-фактуру №СФ-0000079 від 24.11.2020 на суму 5000,00 грн;

- рахунок-фактуру №СФ-0000004 від 18.01.2021 на суму 1500,00 грн;

- рахунок-фактуру №СФ-0000014 від 11.03.2021 на суму 1500,00 грн;

- рахунок-фактуру №СФ-0000026 від 29.03.2021 на суму 1500,00 грн;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.12.2020, в якому зазначено найменування робіт/послуг - підготовка позовної заяви - 5 год. - 5000,00 грн;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.01.2021, в якому зазначено представництво інтересів у судовому засіданні - 1 - 1500,00 грн;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.03.2021, в якому зазначено представництво інтересів у судовому засіданні - 1 - 1500,00 грн;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.03.2021, в якому зазначено представництво інтересів у судовому засіданні - 1 - 1500,00 грн;

- платіжне доручення №25506 від 25.11.2020 на суму 5000,00 грн, в призначенні платежу, якого зазначено: оплата за надання правової допомоги згідно рахунку №СФ-0000079 від 24.11.2020, без ПДВ;

- платіжне доручення №26247 від 19.01.2021 на суму 1500,00 грн, в призначенні платежу, якого зазначено: оплата за надання правової допомоги згідно рахунку №СФ-0000004 від 18.01.2021, без ПДВ;

- платіжне доручення №26954 від 12.03.2021 на суму 1500,00 грн, в призначенні платежу, якого зазначено: оплата за надання правової допомоги згідно рахунку №СФ-0000004 від 18.01.2021, без ПДВ;

- платіжне доручення №27193 від 30.03.2021 на суму 1500,00 грн, в призначенні платежу, якого зазначено: оплата за надання правової допомоги згідно рахунку №СФ-0000026 від 29.03.2021, без ПДВ.

Отже, з урахуванням того, що факт надання правничих послуг підтверджений Позивачем документально, пред`явлена Позивачем їхня вартість є співмірною із складністю справи та витраченим часом, суд першої інстанції дійшов висновку про покладення на Відповідача, з урахуванням часткового задоволення позову, витрат Позивача на правничу допомогу у розмірі 9495,35 грн.

На заперечення відповідача, що позивачем не подано заяви про судові витрати до судових дебатів, а також не направлено копії документів про понесені витрати на адресу Відповідача, суд зазначив, що під час останнього судового засідання, до судових дебатів, представник Позивач зробив таку заяву усно, в той час як обов`язкова письмова форма такої заяви статтею 129 ГПК України не встановлена; також, положеннями цієї ж статті не встановлений обов`язок сторони подавати докази направлення документів про судові витрати на адресу протилежної сторони. Вказано, що Відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати заперечення на розмір спірних витрат Позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

У позовній заяві позивач зазначив орієнтовний розмір судових витрат 10 000 грн, тобто вимогу щодо визначення судових витрат у першій заяві по суті справи позивачем дотримано.

За приписами ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з часинами 1, 2 ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до матеріалів цієї справи відповідної письмової заяви про відшкодування (розподіл) судових витрат позивачем подано не було. У додатковому рішенні судом зазначено, що така заява була здійснена позивачем усно, а ст.129 ГПК України не містить обов"язкової форми такої заяви. Втім, суд апеляційної інстанції, прослухавши запис судового засідання 25.03.2021, зазначає, що на стадії дослідження матеріалів справи (доказів у ній) на питання судді щодо доказів надання правничої допомоги позивачем надана відповідь про відсутність таких на момент розгляду справи і подальше їх подання (на 11:52 хвилині другого запису судового засідання від 25.03.2021), саме процесуальної заяви про подачу відповідних доказів протягом п"яти днів з моменту ухвалення рішення до закінчення судових дебатів у справі позивачем заявлено не було, на що звернув увагу відповідач на стадії дебатів у справі (на 00:37 хвилині третьої запису судового засідання від 25.03.2021). Тому висновок господарського суду, що відповідну усну заяву позивачем заявлено у строки, визначені ч.8 ст.129 ГПК України, не відповідає фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно з ч.9 ст.80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст.77, 78 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів наголошує, що відповідну заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу з доказами на її обґрунтування відповідачу позивачем направлено не було, протилежних доказів клопотання позивача не містить, що порушує його процесуальні права, зокрема нівелює принцип рівності та змагальності сторін у процесі, не дає можливості заперечувати проти заявлених вимог або клопотати про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки обов"язок подання такого клопотання покладається саме на протилежну сторону процесу.

Доводи відповідача, наведені у запереченні на клопотання про ухвалення додаткового рішення в цьому випадку знайшли своє підтвердження, а висновок суду першої інстанції, що положеннями статті 129 ГПК України не встановлений обов`язок сторони подавати докази направлення документів про судові витрати на адресу протилежної сторони не відповідає положенням ч.9 ст.80 ГПК України.

Апеляційним судом враховується висновок Верховного Суду, викладений у додатковій постанові від 21.08.2019 у справі №922/2821/18, згідно з яким у випадку недотримання заявником вимог щодо належного направлення відповідних копій документів іншій стороні, а також у разі ненадання суду доказів підтвердження факту такого надсилання, суд з огляду на положення статті 80 ГПК України не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду відповідної заяви, адже відсутні підстави для задоволення заяви про відшкодуванні витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення з цього питання (такі самі висновки згадані у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №910/14138/18 від 16.02.2021).

З урахуванням наведених норм права та висновків Верховного Суду, судом першої інстанції безпідставно прийнято до уваги докази, подані позивачем на обґрунтування заяви про відшкодування судових витрат, які не направлено відповідачу, та, відповідно, розглянуто заяву, чим допущено порушення норм процесуального права.

Згідно абзацу другого ч.2 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, з огляду на наведені обставини справи і норми законодавства, у суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду і задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат, внаслідок чого апеляційну скаргу слід задовольнити, додаткове рішення скасувати, у задоволенні клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення ( відшкодування судових витрат) відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, оскільки не впливають на результат вирішення справи.

Оскільки при поданні апеляційної скарги на додаткове рішення щодо розподілу судових витрат судовий збір не має сплачуватись, відтак, сплачена відповідачем сума судового збору у розмірі 3315,00 грн, за наявності відповідного клопотання, підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 269, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 у справі №904/6687/20 задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 у справі №904/6687/20 скасувати.

В задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" про ухвалення додаткового рішення ( №б/н від 30.03.2021) відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.06.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік