ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 червня 2021 року Справа № 903/268/21

за позовом Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

до відповідача: Підприємства "Освіта"

про стягнення 34 001,19 грн.

Суддя М. С. Шум

Без повідомлення (виклику) сторін

встановив: Позивач Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Підприємства "Освіта" про стягнення 34 001,19 грн. заборгованості, з них: 23 351,82 грн. основний борг, 10 172,30 грн. - пені, 332,98 грн. інфляційних втрат, 144,09 грн.- 3 % річних та 2 270,00 грн. судових витрат у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договорів купівлі-продажу теплової енергії №3-43 від 01.08.2014, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 14.04.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України. Також, відповідачу встановлено строк в 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.176 ГПК України. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вказана ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 15.04.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач листом від 27.04.2021 надав суду відзив на позов, яким надав докази про часткову сплату боргу в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 19.04.2021 за №2299 на суму 7 000,00 грн. та від 22.04.2021 за №2300 на суму 3 000,00 грн. Додатково просить суд в стягненні пені в сумі 10 172,30 грн., індексу інфляції в сумі 332,98 грн. та 3% річних в сумі 144,09 грн. - відмовити повністю.

Заяви чи клопотання з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження суду від відповідача станом на 14.06.2021 не надходило.

Позивач у відповіді на відзив від 05.05.2021 підтвердив часткову сплату відповідачем суму боргу в розмірі 10 000,00 грн. Додатково просив суд в стягненні в сумі 10 172,30 грн. - пені, 332,98 грн. інфляційних втрат та 144,09 грн.- 3 % річних відмовити. Щодо задоволення судом клопотання відповідача про розстрочення основної суми боргу не заперечив.

Відповідно до п. 12 ч. ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Беручи до уваги викладене, суд постановив на місці прийняти заяву позивача про відмову від позову в частині стягнення 10 172,30 грн. - пені, 332,98 грн. інфляційних втрат та 144,09 грн.- 3 % річних.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, господарський суд встановив наступне.

встановив:

01.12.2014 між Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» (Постачальник, Позивач) та Підприємством "Освіта" (Споживач, Відповідач) укладено договір №3-43 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії на приміщення магазину (а.с. 6-7).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору №3-43 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 01.12.2014.

Згідно з п.п. 1.1, 1.5, 2.1.3, 2.2.13, 2.2.16, 2.3.3, 3.1.1, 3.2, 3.3, 4.1, 5.4, 6.1 договору теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води, а споживач оплачує прийняту теплову енергію та дотримується передбаченого договором режиму її використання та забезпечує безпечну експлуатацію системи теплоспоживання. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Теплопостачальна організація зобов`язується при технічній можливості (наявності окремого вводу) здійснювати підключення (відключення) систем теплопостачання за окрему плату згідно з письмовим зверненням споживача. Споживач зобов`язується: своєчасно здійснювати оплату теплової енергії. В разі несвоєчасної оплати сплачувати на вимогу теплопостачальної організації штрафні санкції; своєчасно з`являтися до теплопостачальної організації або направити свого уповноваженого представника для отримання рахунків на оплату теплової енергії, надання показників приладів обліку теплової енергії в строки, встановлені договором. Теплопостачальна організація має право припиняти повністю або частково постачання теплової енергії у випадках, передбачених цим договором. Споживач оплачує теплопостачальній організації вартість теплової енергії за встановленими тарифами згідно з показами приладів обліку, які надаються споживачем до 20 числа розрахункового місяця в теплопостачальну організацію. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи та/або не проведення (несвоєчасного проведення) метрологічної повірки приладів комерційного обліку, оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Тарифи на момент підписання договору:1 Гкал теплової енергії 976.40 грн. (без ПДВ). Тарифи встановлюються нормативно-правовим актом уповноваженого органу державної влади або органу місцевого самоврядування (постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України, рішення виконавчого комітету Луцької міської ради тощо). У випадку прийняття нових тарифів вони є обов`язковими для обох сторін з часу введення їх в дію та не потребують внесення змін до договору. Сторони погодили, що рахунок за відповідний місяць, наданий споживачу теплопостачальною організацією, є одночасно актом приймання-передачі теплової енергії. Споживач зобов`язується щомісячно сплачувати за теплову енергію в наступному порядку: передоплату до 01 числа розрахункового місяця, яка обраховується відповідно до розрахункового середньомісячного теплового навантаження згідно додатку №1 до договору. Теплопостачальна організація може надавати споживачу рахунок на оплату, який вручається особисто або надсилається поштовим відправленням до 25-го числа місяця включно, що передує розрахунковому. У разі неотримання рахунку споживач має право прибути для отримання рахунку в приміщення теплопостачальної організації не пізніше 28-го числа місяця, що передує розрахунковому; остаточний розрахунок до 1 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку, який вручається споживачу особисто або надсилається поштовим відправленням до 25-го числа розрахункового місяця. У разі неотримання рахунку споживач зобов`язаний прибути для отримання рахунку в приміщення теплопостачальної організації не пізніше 28-го числа розрахункового місяця. Нез`явлення споживача до встановленої дати не є підставою для відмови від оплати за теплову енергію. Теплопостачальна організаціє може повністю або частково припинити постачання теплової енергії у разі, зокрема несплати за теплову енергію протягом двох місяців. Договір набирає чинності з 01.10.2014 і діє безстроково.

За період з 01.11.2019 по 28.02.2021 Відповідачу було нараховано 54 424,48 грн. за відпущену теплову енергії, що підтверджується рахунками на оплату за теплову енергію (а.с. 16-20).

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати відпущеної теплової енергії здійснив частково на суму 31 072, 66 грн., що не заперечується позивачем .

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, відповідачем здійснено часткову сплату боргу в сумі 10 000,00 грн., провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 10 000,00 грн. слід закрити на підставі п. 2 ч .1. ст. 231 ГПК України.

За таких обставин суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 13 351,82грн.

Відповідачем подано клопотання про розстрочення основного боргу в сумі 13 351,82 грн. строком на 6 місяців рівними частинами. Подане клопотання мотивоване тим, що відповідачем здійснено часткову оплату суми боргу, існуючий борг спричинений важким фінансовим становищем, спричиненої епідемією COVID19, низькою купівельною спроможністю населення.

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч.3, 4 ст. 331 ГПК України).

Здійснення відповідачем погашення частини суми боргу свідчить про те, що відповідачем вчиняються фактичні дії, спрямовані на добровільне погашення заборгованості перед позивачем та останній не має на меті уникнення сплати заборгованості по Договору.

З метою реального виконання рішення суду, беручи до уваги інтереси обох сторін, зокрема інтереси позивача, який не заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду, та епідемічну ситуацію в Україні, вину відповідача у виникненні спору, суд приходить до висновку про задоволення клопотання Підприємства "Освіта" про розстрочення виконання рішення рівними частинами строком на 6 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі №903/268/21 за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до Підприємства "Освіта" в частині стягнення10 000,00 грн. основного боргу, 10 172,30 грн. - пені, 332,98 грн. інфляційних втрат та 144,09 грн.- 3 % річних - закрити.

3. Стягнути з Підприємства "Освіта" (43025, Волинська обл., м. Луцьк пр. Волі, 8 ) на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» (43005, м. Луцьк, вул. Гулака - Артемовського, 20 ) 13 351,82 грн. основного боргу та 1 135,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

4. Розстрочити виконання рішення суду у справі №903/268/21 рівними частинами на шість місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя М. С. Шум