ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р. Справа№ 910/4116/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Ткаченко В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 року (повний текст складено 26.02.2021 року)

у справі №910/4116/20 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу 1 259 832,30 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вагонів у загальному розмірі 1 259 832,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з надання послуг перевезення вантажу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" штраф в розмірі 429 472 грн. 20 коп., судовий збір в розмірі 18 898 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що здійснивши власний перерахунок штрафу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 858944,40 грн.

В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" частково та зменшення розміру штрафних санкцій на 50%.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 року у справі №910/4116/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами апелянта, порушення термінів доставки вантажу сталося внаслідок вини самого відповідача, як перевізника, який не забезпечив виконання умов договору. Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції не обґрунтував та не навів розрахунку зменшення суми штрафу з 1 259 832,30 грн. до 858 944,40 грн. Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір штрафних санкцій на 50 %.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/4116/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду на 09.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 розгляд справи призначено у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Одеської області.

Позиції представників сторін

08.06.2021 через відділ документального забезпечення суду від відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання 09.06.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи сторони був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 09.06.2021 за відсутності представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (замовник) було укладено Договір № 00078/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 1.2 Договору, перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 р. № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 р. № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 р. за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

За умовами п.1.3. Договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Протягом вересня 2019 року грудня 2019 на адресу АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" була відвантажена вугілля продукція по наступним залізничним накладним: №№51808673, 51863082,52208618,52208626, 52208642, 52209624, 52211331, 52214434, 52216777, 52216785, 45829835, 51856144, 51855534, 51856169, 52488848, 52488822, 52488855, 52586005, 52590338, 52592532, 52586013, 52589736, 52592516, 46587879, 46587937, 46587952, 46587986, 46595542, 46595575, 46595583, 46595633, 46606257, 46606265, 46606273, 46606281, 46606299, 46606307, 46615480, 46615498, 46615506, 52903408, 52903960,52903978, 52903986, 52904224, 52906229, 52906203,52906252, 52906278, 52906419, 52948395, 45423878, 45423886, 45423894, 45423902,45423910,45423928, 45469053, 47458187, 51863090, 51913747,52188661,52188679, 52202488, 52203460, 52203478, 52247012, 52470861, 52470788, 52472321, 52574308, 52574282, 52574316, 52578341, 46524641, 45092079, 45165644, 45210382, 4560270, 45302064, 45324696, 45423894, 45467305, 47382056, 47382064, 47382072, 47468574, 47767660, 51718567, 51718641, 51724284, 51730893, 51730901, 51739498, 51739993, 51740066, 51752608, 51757805, 51766400, 51774156, 51774180, 51774339, 51808673,51809531, 51813244, 51815322, 51820413, 51908341, 51908366, 51909992, 51926806, 51931350, 51931368, 51932390, 52018322, 52057619, 52067428, 52067634, 52071073, 52071081, 52075322, 52082146, 52082229, 52082237, 52110202, 52115300, 52129129, 52157963, 52162575, 52164928, 52166345, 52169216, 52169224, 52170651, 52174539, 52185188, 52209707, 52249984, 52250883, 52251014, 52251022, 52251030, 52251048, 52255486, 52255494, 52255510, 52258035, 52259454, 52261906, 52263688, 52264082, 52271780,52271798, 52274806, 52271814, 52271822, 52273901, 52273927, 52274024, 52278850, 52279858, 52279866, 52279882, 52279890, 52284023, 52284031, 52285103, 52285178, 52285194, 52307659, 52308582, 45547999, 45696291, 45433896, 45696275, 45551256, 45639374, 45868742, 45971629, 45787777, 45868775, 45869203, 46000584, 46077160, 45788023, 46002630, 46032454, 46279311, 46277604, 52398559, 52470861, 52496429, 52504263, 52499258, 52536893, 25261537, 52586005, 52589728, 52578341, 52667847, 52671005, 52667854, 52671021, 52677465, 52681384, 52754140, 52754165, 52754181, 52755311, 52755345, 52756939, 52754157, 52754173, 52755303, 52755337, 52756921, 52758323, 46606257, 46692083, 52906419, та досильними залізничними накладними №№ 47631262, 42278572, 51856102, 51856110, 46845988, 47468418, 51932762, 46015483, 46015582, 46581930, 45114238, 45190113, 45242567, 45269420, 45319324, 45446887, 41876897, 45498995, 47504493, 47808142, 47322169, 47356704, 47380134, 47458062, 47453931, 47458286, 47453964, 47458138, 40654105, 47532020, 47530811, 51831816, 51914109, 47764394, 47764410, 47764543, 51853307, 45128048, 45127990, 51853356, 45105806, 45164597, 45339363, 52279908, 52347382, 52347374, 45501491, 51356905, 45763356, 45567492, 45775996, 46012688, 45775988, 458960040, 46017224, 46055612, 46203236,42618314, 52402880, 42250027, 45824653, 42256255, 52505849, 42250035, 45933710, 52556321, 46015616, 46158606, 46158333, 46296000, 46296018, 52712791, 46787123, 40175846, 46809695, 46809885.

Проте, як вказує позивач, відповідно до календарних дат прибуття вантажу на станції призначення згідно вказаних вище накладних (графа 51), останній доставлено відповідачем з простроченням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів, у зв`язку з чим позивач на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та заявив до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 1 259 832,30 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу, згідно ст. 909 ЦК України, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

В силу приписів ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 ГК України).

Згідно ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Приписами ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст. 6 Статуту залізниць України).

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

За змістом п 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

У відповідності до п.п. 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів, за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатками 1, 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: «Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна», у відповідному місці проставляється позначка «х» і ця графа заповнюється відправником.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.п. 1.1., 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Пунктом 2.10. названих Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув (ч. 2 ст. 116 Статуту залізниць України).

При цьому, виходячи з правового аналізу вищенаведеної норми, слід констатувати, що визначений її приписами штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Тобто, у випадку якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Суд першої інстанції вказав, що перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вагонів окремо по кожній накладній та з урахуванням кількості днів прострочення, залізничного тарифу, вказаного у накладних, дійшов до висновку про часткову обґрунтованість штрафу у розмірі 858 944,40 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

По накладним № 52488822, 52488855 позивачем при розрахунку застосований штраф у розмірі 10% від розміру провізної плати, а саме:

50640 грн. х 10% = 5064,00 грн. (за накладною 52488822

30384 грн. х 10 % = 3038,40 грн. (за накладною 52488855).

При обрахунку штрафу позивач обчислює фактичний час доставки вантажу (8 діб) з 09.11.2019 до 17.11.2019. При цьому як вбачається із зазначених накладних вантаж прибув на станцію призначення 16.11.2019 (графа 51 накладної) і був одержаний представником вантажоотримувача 16.11.2019, що засвідчено відповідним підписом в графі 53 накладної. Отже вантаж за вказаними накладними був виданий (фактично переданий) Позивачеві, а процес перевезення за ними був закінченим 16.11.2019.

Таким чином, правильним буде розрахунок фактичного часу доставки вантажу з 09.11.2019 до 16.11.2019, тобто 7 діб. При розрахунковому терміні доставки в 6 діб (відповідає розрахунку Позивача), прострочення доставки склало менше 2 повних діб (менше 48 годин). Таким чином, підстави для нарахування штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України у розмірі 8 102,40 грн. відсутні.

По досильній накладній № 46845988 (основна накладна № 52948395) позивачем в розрахунку застосований штраф у розмірі 10% від розміру провізної плати, а саме 10645 х 10% = 1064,50 грн.

При обрахунку штрафу позивач обчислює фактичний час доставки вантажу (9 діб) з 11.12.2019 до 20.12.2019. При цьому як вбачається із зазначених накладних вантаж прибув на станцію призначення 19.12.2019 (графа 51 накладної), був виданий 19.12.2019 (графа 52 накладної) та був одержаний представником вантажоотримувача 19.12.2019, що засвідчено відповідним підписом в графі 53 накладної. Отже вантаж за вказаними накладними був виданий (фактично переданий) позивачеві, а процес перевезення за ними був закінченим 19.12.2019.

Таким чином правильним буде розрахунок фактичного часу доставки вантажу з 11.12.2019 до 19.12.2019, тобто 8 діб. При розрахунковому терміні доставки в 9 діб (відповідає розрахунку Позивача), прострочення доставки склало менше 2 повних діб (менше 48 годин). Таким чином, підстави для нарахування штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України у розмірі 1064,50 грн. відсутні.

По накладній № 51863090 позивачем в розрахунку застосований штраф у розмірі 20% від розміру провізної плати, а саме 10128 х 20% = 2025,60 грн.

При цьому, при обрахунку штрафу Позивач обчислює фактичний час доставки вантажу (9 діб) з 02.10.2019 до 11.10.2019. При цьому як вбачається із зазначеної накладної вантаж прибув на станцію призначення 10.10.2019 (графа 51 накладної), про що вантажоодержувач був повідомлений 10.10.2019 (графа 49 накладної). Отже процес перевезення за накладною було закінчено 10.10.2019.

Таким чином правильним буде розрахунок фактичного часу доставки вантажу з 02.10.2019 до 10.12.2019, тобто 8 діб. При розрахунковому терміні доставки в 6 діб (відповідає розрахунку Позивача), прострочення доставки склало менше 3 повних діб (менше 72 годин). Таким чином, вірним є нарахування штрафу у розмірі 10% від провізної плати, а саме 10128 грн. х 10% = 1012,8 грн.

По накладним №№ 52470861, 52470788, 52472321 позивачем в розрахунку застосований штраф у розмірі 20% від розміру провізної плати, а саме:

30384 грн. х 20% = 6076,80 грн. (за накладною 52470861);

30384 грн. х 20 % = 6076,80 грн. (за накладною 52470788);

20256 грн. х 20% = 4051,20 грн. (за накладною 52472321).

При обрахунку штрафу позивач обчислює фактичний час доставки вантажу (9 діб) з 08.11.2019 до 17.11.2019. При цьому як вбачається із зазначених накладних вантаж прибув на станцію призначення 16.11.2019 (графа 51 накладних), про що було повідомлено вантажоодержувача 16.11.2019 (графа 49 накладних). Вантаж був одержаний представником вантажоотримувача 16.11.2019, що засвідчено відповідним підписом в графі 53 накладних. Отже вантаж за вказаними накладними був виданий (фактично переданий) позивачеві, а процес перевезення за ними був закінченим 16.11.2019.

Таким чином, правильним буде розрахунок фактичного часу доставки вантажу з 08.11.2019 до 16.11.2019, тобто 8 діб. При розрахунковому терміні доставки в 6 діб (відповідає розрахунку Позивача), прострочення доставки склало менше 3 повних діб (менше 72 годин). Таким чином, правильним є нарахування штрафу у розмірі 10% від провізної плати, а саме:

30384 грн. х 10% = 3038,40 грн. (за накладною 52470861);

30384 грн. х 10 % = 3038,40 грн. (за накладною 52470788);

20256 грн. х 10% = 2025,60 грн. (за накладною 52472321).

Крім того, відповідно до п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно графи 49 накладних № 51856169, 51856102, 52592532, 52592516, 52578341, 52488848, 52488855, 46587879, 46587937, 46587952, 46587986, 46595542, 46595575, 46595583, 46595633, 46606257, 46606265, 46606273, 46606281, 46606299, 46606307, 46615480, 46615498, 46615506, 52948395, 47458187, 52470861, 52470788, 52472321, 46015483, 46015582, 52574316, 47322169, 51718641, 51724284, 51752608, 51831816, 52249984, 52251014, 52251022, 52251030, 52251048, 52255486, 52255494, 52255510, 52258035, 52259454, 52261906, 52263688, 52264082, 52271780, 52271798, 52271806, 52271822, 52279908, 52273927, 52274024, 52278850, 45763356 наявні відмітки, завірені працівником станції про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу.

У відповідності до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідачем до матеріалів справи були додані акти загальної форми ГУ-23, які підтверджують обставини затримки вагонів по вказаним вище накладним.

А тому, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок штрафу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість суми штрафу у розмірі 858 944,40 грн.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

В той же час, відповідачем було подано клопотання про зменшення штрафних санкцій до 80 %.

В обґрунтування заяви про зменшення розміру штрафу, відповідач посилається на те, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» є стратегічно важливим підприємством залізничного транспорту, яке здійснює вантажні, пасажирські перевезення, а також перевезення військових пасажирів та перевезення військових вантажів в зову операції об`єднаних сил. Відповідач також посилається на зростання обсягу податкового навантаження на відповідача та відсутністю понесення позивачем збитків внаслідок затримки доставки вантажу.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

За частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Так, наявні матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті допущеного відповідачем порушення строку доставки вантажів.

Крім того, колегією суддів враховано, що проміжною скороченою консолідованою фінансовою звітностю Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 30.06.2020 підтверджується наявність сукупних збитків відповідача за наслідками здійснення господарської діяльності за 6 місяців у розмірі 8796190 тис.грн.

Таким чином, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи відсутність у справі доказів негативних наслідків від несвоєчасної доставки вантажу, що свідчили б про погіршення фінансового стану позивача, ускладнення у його господарській діяльності чи завдання йому збитків в результаті дій відповідача, а також враховуючи фінансовий стан сторін, стратегічне значення Акціонерне товариство "Українська залізниця", як важливого підприємства залізничного транспорту, яке здійснює вантажні, пасажирські перевезення, а також перевезення військових пасажирів та перевезення військових вантажів в зону операції об`єднаних сил, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість зменшення розміру штрафу на 50 %, тобто до 429 472,20 грн.

Наведена правова позиція щодо зменшення штрафу в аналогічних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/64/18, від 13.09.2018 у справі № 905/1243/17, від 13.02.2018 у справі № 905/725/17, від 26.03.2010 у справі № 916/2154/19.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 року у справі № 910/4116/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 року у справі № 910/4116/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 року у справі № 910/4116/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 у справі № 910/4116/20.

5. Матеріали справи № 910/4116/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.06.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко