ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.06.2021 Справа № 905/202/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КОНУС,м.Маріуполь

про повернення земельної ділянки

Представники сторін:

прокурор: Кондратюк Н.А. (на підставі посвідчення);

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

Суть спору: Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю КОНУС, м.Маріуполь про повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог керівник Маріупольської місцевої прокуратури №1 посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 21.11.2008, зареєстрованого за №3560, в частині обов`язку з повернення Маріупольській міській раді земельної ділянки площею 0,0958 га після закінчення строку дії договору.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/202/21; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 02.03.2021 о 10:20 год.

22.02.2021 на адресу суду від позивача надійшли пояснення, в яких останній підтримав позовні вимоги.

У зв`язку з перебуванням судді Курило Г.Є. на лікарняному підготовче засідання 02.03.2021 по справі №905/202/21 не відбулось.

Ухвалою суду від 04.03.2021 визначено дату та час проведення підготовчого засідання у справі №905/202/21: 23.03.2021 о 10:20 год.

19.03.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить суд судове засідання, призначене на 23.03.2021 на 10:00год, провести без участі представника Маріупольської міської ради. Документ скріплений кваліфікованим електронним підписом.

Ухвалою суду від 23.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/202/21 на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче засідання на 13.04.2021 об 11:00год.

Ухвалою суду від 27.04.2021 закрито підготовче провадження у справі № 905/202/21; призначено розгляд справи по суті на 20.05.2021 о 11:00 год.

З 11.05.2021 по 21.05.2021 (включно) суддя Курило Г.Є. перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим судове засідання 20.05.2021 не відбулось.

Після виходу судді Курило Г.Є. з лікарняного, суд призначив судове засідання у справі №905/202/21 на 15.06.2021 о 11:40 год.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання 15.06.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал суду на юридичну адресу відповідача. Про поважність причин неявки суд не повідомлено, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Виходячи з того, що відповідачу направлялись ухвали суду на юридичну адресу, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними матеріалами без участі позивача та відповідача.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника прокуратури, суд встановив наступне.

21.11.2008 між Маріупольською міською радою (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конус» (орендар, відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки (договір), відповідно до п.1.1. якого орендодавець надає згідно до рішення Маріупольської міської ради від 20.05.2008 №5/21-3755, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться: біля перехрестя проспекту Металургів та бульвару Приморського у Приморському районі міста Маріуполя.

В оренду передається земельна ділянка площею 0,0958га (п.2 договору).

Згідно з п.8 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 211,40грн/м2.

Грошова оцінка земель м.Маріуполя встановлена рішенням Маріупольської міської ради №708 від 28.09.2000 (зі змінами від 29.02.2008 №5/19-3330) та посвідчується довідкою (витягом) управління Держкомзему ресурсів м.Маріуполя у Донецькій області встановленого зразку (п.9 договору).

У відповідності до п.10 договору орендна плата за землю (платіж) встановлюється у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки на рік та сплачується орендарем у грошовій формі на рахунок: 0055, код 13050200, отримувач місцевий бюджет Приморського району м.Маріуполя, ГУДКУ в Донецькій області МФО 834016.

Згідно з п.11 договору орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 18 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для керівництва підприємством, функціонування інфраструктури автомобільного транспорту, будівництва будинку (обслуговування офісу).

У п.19 договору визначені умови збереження стану об`єкта оренди: орендар зобов`язаний зберігати орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки.

За умовами п.п.20 - 23 договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням та узгодженням документації (проекту землеустрою що до відведення земельної ділянки або проекту землеустрою з обстеження земельної ділянки). Підставою розроблення технічної документації із землеустрою є договір між замовником та виконавцем (розробником документації із землеустрою). Організація розроблення технічної документації із землеустрою і витрати, пов`язані з цим, покладаються на орендаря. Інших умов передачі земельної ділянки в оренду не має.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання передачі об`єкту оренди (п.24 договору).

Відповідно до п.25 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до п.41 договору дія договору припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір укладено на 10 (десять) років (до двадцятого травня дві тисячі вісімнадцятого року). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випаду договір поновленню не підлягає (п.п.6, 7 договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками, зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів внесено запис №04.08.162.00795 09.12.2008; договір посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В., зареєстрований в реєстрі за №3560.

Невід`ємною частиною договору є: план (схема) меж земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0288.

Між Маріупольською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конус» підписано акт приймання-передачі земельної ділянки згідно договору оренди №04.08.162.00795 про те, що орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,0958га, кадастровий номер :02:017:0288, розташовану за адресою: біля перехрестя пр.Металургів та бул.Приморського у Приморському районі міста Маріуполя.

24.07.2018 Маріупольська міська рада направила на адресу відповідача лист №23.3-36396-02 від 18.07.2018, відповідно до якого зазначила, що термін дії договору оренди земельної ділянки від 09.12.2018 сплинув 20.05.2018. Позивач повідомив відповідача про відсутність наміру поновлювати дію вказаного договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Якщо відповідач має намір надалі користуватися земельною ділянкою, останньому необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради у встановленому законом порядку із заявою про продовження строку дії вказаного договору оренди.

Відповіді відповідача на вказаний лист матеріали справи не містять.

Відповідно до акту виїзного обстеження від 11.12.2019 головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради встановлено, що ТОВ «Конус» надана земельна ділянка за адресою: перехрестя пр.Металургів та бул.Приморський (кадастровий номер :02:017:0288), загальною площею 0,0958га для керівництва підприємством, функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту, будівництва будівель (функціонування офісу) на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/21-3755 від 20.05.2008 та зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 09.12.2008 №04.08.162.00795 строком до 20.05.2018. Вищевказана земельна ділянка вільна від будь-яких забудов.

До копії акту виїзного обстеження від 11.12.2019, позивачем доданий відповідний фотознімок.

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.12.2019 право оренди земельної ділянки з кадастром номером :02:017:0288, загальною площею 0,0958га, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м.Маріуполь, перехрестя пр.Металургів та бул.Приморського зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Конус», власник Маріупольська міська рада.

Листом №26.6.-11909-09 від 27.05.2020 Маріупольська міська рада повідомила Маріупольську місцеву прокуратуру №1, що станом на теперішній час заяв від ТОВ «Конус» на адресу Маріупольської міської ради не надходило. Згідно інформації управління державного архітектурного-будівельного контролю міської ради у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, який ведеться з 2011 року, відсутня інформація щодо об`єктів, розташованих за адресою: перехрестя просп.Металургів та бул.Приморського у м.Маріуполі Донецької області за кадастровими номерами земельних ділянок :02:017:0288 та :02:017:0154. Відповідно до інформації департаменту фінансів міської ради станом на 01.05.2020 за весь період дії договорів від ТОВ «Конус» надійшло коштів з орендної плати за землю у сумі 240428,03грн, дата останньої сплати 16.12.2018.

Відповідач не виконав свій обов`язок з повернення спірної земельної ділянки, у зв`язку з чим керівник Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь звернувся до Господарського суду Донецької області з відповідним позовом до відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Згідно із п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Спірна земельна ділянка знаходиться в межах м.Маріуполь та є комунальною власністю, отже прокурором правомірно заявлений позов в інтересах позивача, Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини першої ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно наведених вимог закону обов`язковою умовою використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Термін дії договору, за яким відповідачу надавалось право користування спірною земельною ділянкою, закінчився 20.05.2018 (п.6 договору оренди).

Пунктом 41 договору передбачено, що його дія припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Доказів звернення відповідача до Маріупольської міської ради з клопотанням про поновлення терміну договору в порядку п.7 договору оренди земельної ділянки матеріали справи не містять, договір оренди не поновлено за згодою сторін чи за рішенням суду, а отже дія спірного договору оренди є припиненою.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Обов`язок орендаря повернути орендодавцеві після припинення дії договору земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду передбачений пунктом 25 договору оренди.

Оскільки договір припинив свою дію, то відповідач зобов`язаний повернути позивачу земельну ділянку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Судом також враховано, що після 16.12.2018 відповідач не здійснював оплату орендної плати.

Крім того, протягом строку дії договору, земельна ділянка, яка передавалась відповідачу для будівництва, не була забудована, що підтверджується актом виїзного обстеження від 11.12.2019 головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради.

Відповідач не виконав умови договору та не повернув позивачу земельну ділянку загальною площею 0,0958 га (кадастровий номер :02:017:0288), яка розташована за адресою: біля перехрестя проспекту Металургів та бульвару Приморського в Приморському районі міста Маріуполя, після припинення договору оренди, доказів протилежного суду не надано.

За таких підстав, прокурор правомірно просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Конус» повернути земельну ділянку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Досліджуючи підстави звернення прокурора з цим позовом, суд зазначає про наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Прокурор виконує субсидіарну роль та замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Разом з тим, надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

У контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, але також у захисті інтересів органів місцевого самоврядування, компетенція яких не має загальнодержавного характеру, але направлена на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до відання цих органів.

В обґрунтування підстав для представництва, прокурор зазначив, що порушення інтересів держави полягає насамперед у неповерненні відповідачем земельної ділянки та невиконання у зв`язку з цим умов договору. Такі порушення слід вважати істотними, оскільки позбавили позивача, як орендодавця, можливості реалізації повноважень власника землі щодо передачі її в оренду іншим особам та надходження відповідних коштів з орендної плати за землю до місцевого бюджету.

Виходячи з того, що Маріупольська міська рада Донецької області, м.Маріуполь, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку, зобов`язана здійснювати захист громади міста, але, на думку прокурора, допустила порушення відповідних охоронюваних прав та законних інтересів, у цій справі прокурор самостійно представляє інтереси держави та звернувся до суду.

Прокурором долучено до матеріалів справи повідомлення про представництво інтересів держави (в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру») №38-9540вих20 від 18.12.2020 до позивача.

Згідно змісту листа Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 06.01.2021 №26-39055-07 у зв`язку з обмеженням асигнування на оплату судового збору Маріупольська міська рада не зверталась з позовом до ТОВ «Конус» та не заперечує проти відповідного звернення Маріупольською місцевою прокуратурою №1.

Отже, позивач був обізнаний про підготовку прокуратурою позовної заяви завчасно, однак позивач за судовим захистом самостійно не звернувся. Вказаними обставинами обумовлена реалізація прокурором наданих Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо представництва інтересів держави в суді та для звернення до господарського суду із позовною заявою на захист інтересів держави.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що звернення прокурора до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів територіальної громади.

Судовий збір на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю КОНУС,м.Маріуполь, про повернення земельної ділянки - задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Конус» (87506, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Гранітна, 63, ) повернути Маріупольській міській раді Донецької області (87501, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Миру, 70, ) земельну ділянку загальною площею 0,0958га (кадастровий номер :02:017:0288), яка розташована за адресою: біля перехрестя проспекту Металургів та бульвару Приморського в Приморському районі міста Маріуполя.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Конус» (87506, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Гранітна, 63, ) на користь Донецької обласної прокуратури (87501, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Університетська, 6, ) судовий збір в розмірі 2270,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 15.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення складено та підписано 16.06.2021.

Суддя Г.Є. Курило