ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2021 р. Справа №914/2961/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
Желіка М.Б.
розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2021 (повний текст складено 20.04.2021, суддя Стороженко О.Ф.)
у справі № 914/2961/20
за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ
до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , м. Золочів Львівська область
третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , с. Заболото Буський район Львівська область
про стягнення грошових коштів у загальній сумі 62727,02 грн.

09.11.2020 до Господарського суду Львівської області звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) із позовом про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 62727,02 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснив відшкодування шкоди, заподіяної ПАТ «Харківгаз» в результаті ДТП, спричиненої військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Шваюком Петром Григоровичем, який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, з посиланням на ст. 1166, 1172, 1188, ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач зазначив, що має право подати регресний позов до відповідача як власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У розрахунок своїх позовних вимог МТСБУ включило розмір відповідної виплати на користь ПАТ «Харківгаз» (61860,42 грн.) та вартість послуг аварійного комісара за огляд автомобіля та збір документів (866,60 грн.).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.04.2021 позов у даній справі задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 61860,42 грн., а у задоволенні вимоги про стягнення коштів в сумі 866,60 грн. відмовлено.
Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з наступного:
1) враховуючи факт відшкодування позивачем власнику пошкодженого транспортного засобу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що виникла з вини водія військової частини, позовна вимога про стягнення з відповідача у порядку регресу суми такого відшкодування у розмірі 61860,42 грн. відповідає нормам ч.1 ст.1191 ЦК України та п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та підлягає задоволенню. При цьому, місцевий господарський суд взяв до уваги, що попри те, що звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, на який покликається позивач при обґрунтуванні розміру суми, що підлягає стягненню, був складений ТзОВ «Незалежна експертна компанія» із порушеннями вимог п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме, без виклику відповідача для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу, однак враховуючи беззаперечний факт спричинення технічних пошкоджень транспортному засобу ПАТ «Харківгаз» внаслідок ДТП та відсутність даних про неправильне визначення оцінювачем вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, належними та допустимими доказами стосовно розміру виплати позивачем страхового відшкодування суд визнав: довідку МТСБУ №1 від 21.08.2019 про розмір відшкодування шкоди; наказ МТСБУ №8787 від 03.09.2019 про сплату вказаних коштів; платіжне доручення №1152243 від 04.09.2019 на суму 61860,42 грн.;
2) позовна вимога про стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування (866,60грн) є безпідставною, оскільки вартість послуг особи, залученої для встановлення розміру заподіяної шкоди, не є складовою розміру страхового відшкодування (вартості відновлювального ремонту транспортного засобу), тому така вимога не відповідає нормам ч. 1 ст.1191 ЦК України та п.38.2 ст.38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які передбачають право зворотної вимоги (регресу) лише у розмірі виплаченого (потерпілому) страхового відшкодування.

Відповідач, не погодившись з вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, у якій послався на те, що вирішуючи спір, місцевий господарський суд не з`ясував обставин, що мають значення для справи та неповно дослідив докази, які стосуються спірних правовідносин, у зв`язку з чим просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 61860,42 грн. страхового відшкодування.
У своїй апеляційній скарзі позивач послався на те, що оцінка пошкодженого транспортного засобу, яку здійснила ТзОВ «Незалежна транспортна компанія», була проведена з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, а саме, пункту 5.2, який передбачає порядок виклику для технічного огляду заінтересованих осіб. Позивач про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу належним чином не повідомив ні відповідача, ні третю особу, внаслідок чого вони були позбавлені можливості подавати свої зауваження, задавати питання та своєю присутністю забезпечити об`єктивність оцінки вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу. Вказане зумовлює сумніви відповідача в обґрунтованості вказаної у звіті суми оцінки завданої матеріальної шкоди, оскільки забезпечити неупередженість аварійного комісара, якого наймає і оплачує МТСБУ, можливо лише шляхом залучення зацікавлених осіб. З огляду на це, відповідний висновок оціночної вартості (звіт) не може братись до уваги судом як належний та допустимий доказ в обґрунтування розміру позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.
В частині рішення суду першої інстанції, яким було відмовлено у стягненні з відповідача 866,60 грн. скаржник погодився, зазначивши, що позивач не має права вимагати відшкодування вартості послуг суб`єкта оціночної діяльності у зв`язку з тим, що такі виплати страховика не є страховим відшкодуванням, а пов`язані з його внутрішньогосподарською діяльністю, а також не є витратами, що підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та, враховуючи ціну позову, постановлено здійснити її розгляд без виклику сторін на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.
Позивач не виконав вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 та не подав відзиву на апеляційну скаргу.
Учасники даного судового процесу були повідомлені про нього згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до судових рішень», були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

05.04.2019 у місті Харків сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобілів марки МАЗ-504В (номерний знак НОМЕР_2 ) та Volkswagen Caddy (номерний знак НОМЕР_3 ), внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, автомобіль Volkswagen Caddy отримав пошкодження задньої лівої частини, бокової лівої частини та передньої лівої частини.
Вказана обставина підтверджується довідкою №692 від 07.05.2019, складеною Управлінням патрульної поліції в Харківській області (а.с. 121).
Зі змісту вказаної довідки також випливає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля МАЗ-504В ОСОБА_1 п.12.1 та п.13.1 ПДР. Крім того, у вказаній довідці відсутня інформація про наявність у винуватця ДТП полісу обов`язкового стахування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Постановою Жовтневого районного судому м.Харков, від 10.05.2019 у справі №639/2461/19 (а.с. 19), водія транспортного засобу МАЗ-504В ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
У вказаній постанові суду, зокрема, встановлено наступні обставини:
- 05.04.2019, приблизно о 09 год. 25 хв., за адресою: м. Харків, вул. Конопляна, біля повороту на просп. Новобаварський, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МАЗ-504В, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух ТЗ та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Vоlkswаgеn Саddy, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків;
- водій транспортного засобу МАЗ-504В ОСОБА_1 був військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 .
Факт належності транспортного засобу МАЗ-504В військовій частині НОМЕР_1 підтверджується наявним у матеріалах справи технічним талоном транспортного засобу (а.с. 124).
Відповідно до полісу №АК/8829073 від 10.05.2018, власник транспортного засобу Volkswagen Caddy, ПАТ «Харківгаз», здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів і відповідний договір діяв до 09.05.2019 (а.с. 13).
08.04.2019 ПАТ «Харківгаз» подало Моторному (транспортному) страховому бюро України повідомлення від 08.04.2019 про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, у якому вказало її обставини та інформацію про автомобілі. Зокрема, у ньому зазначено, що власником транспортного засобу МАЗ-504В є Військова частина НОМЕР_4 . Вказане повідомлення було зареєстровано МТСБУ 12.04.2019.
26.04.2019 оцінювачем ТзОВ «Незалежна експертна компанія» Болдирєвим В.В. було складено акт огляду транспортного засобу Volkswagen Caddy (номерний знак НОМЕР_3 ), у якому зафіксовано перелік пошкоджень, заподіяних внаслідок ДТП. Вказаний акт підписано оцінювачем, а також представником ПАТ «Харківгаз». В акті зазначено, що інший учасник ДТП при огляді відсутній, хоча був повідомлений телеграмою (а.с. 122).
В матеріалах справи наявна специфікація електронного замовлення з веб-сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 123), з якої вбачається, що ТзОВ «Незалежна експертна компанія» замовила надіслання телеграми про проведення огляду транспортного засобу безпосередньо ОСОБА_1 за адресою його зареєстрованого місця проживання.
Суд зазначає, що вказана специфікація є доказом оплати відповідної послуги ПАТ «Укрпошта», однак не підтверджує факт направлення телеграми чи, тим більше, її отримання адресатом.
Відповідно до пояснень відповідача, наданих під час розгляду справи в суді першої інстанції, на час дорожньо-транспортної пригоди (05.04.2019) та проведення огляду транспортного засобу (26.04.2019) водій ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим він не міг отримати відповідну телеграму за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідач наголосив і на тому, що позивач безпідставно не повідомив про огляд транспортного засобу Volkswagen Caddy військову частину НОМЕР_1 , яка володіла транспортним засобом МАЗ-504В.
30.05.2019 ТзОВ «Незалежна експертна компанія» було складено звіт від про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy (а.с. 21-31), у якому, зокрема, зазначено наступну інформацію:
- дата оцінки - 26.04.2019;
- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (без ПДВ) складає 61860,42грн;
- підстава проведення оцінки доручення МСТБУ №58245, що надійшло 22.04.2019.
Відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 на виконання ст. 8 Закону України "Про судову експертизу" та ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", визначено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду колісних транспортних засобів (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.
Таким чином, з огляду на те, що МТСБУ було відомо про те, що власником транспортного засобу МАЗ-504В є військова частина НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 був її водієм, колегія суддів погоджується із твердженнями скаржника про те, що військова частина також повинна була залучатись до огляду транспортного засобу як заінтересована сторона. Оскільки військову частину НОМЕР_1 не було викликано для технічного огляду транспортного засобу Volkswagen Caddy, а виклик водію ОСОБА_1 , який був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , надіслано за його зареєстрованим місцем проживання, що унеможливило отримання такого виклику у зв`язку з проходженням на той час військової служби, тому позивач порушив вимоги п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів щодо надіслання (вручення) виклику заінтересованим особам для участі в огляді ТЗ.
Однак, на переконання колегії суддів, покликання відповідача виключно на порушення позивачем пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не може бути підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог у даній справі.
Так, з матеріалів даної справи безперечно випливає той факт, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , транспортному засобу ПАТ «Харківгаз» було заподіяно пошкодження (зокрема, як зазначено у довідці Національної поліції України, пошкоджено передню ліву, середню ліву та задню ліву частини автомобіля). Доводи, які наводить скаржник, не стосуються спростувань по суті висновків оцінювача ТзОВ «Незалежна експертна компанія» щодо розміру заподіяної шкоди.
В той же час, матеріалами справи підтверджується, що після проведеної оцінки вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy, мали місце наступні фактичні обставини:
- 15.07.2019 ПАТ «Харківгаз» звернулось до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок спірної ДТП із долученням необхідних документів (а.с. 32);
- 21.08.2019 МТСБУ було складено довідку №1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, відповідно до якої до сплати ПАТ «Харківгаз» підлягає сума в розмірі 61860,42 грн. (а.с. 31, зворот);
- надалі, МТСБУ було оформлено наказ №8787 від 03.09.2019 (а.с. 31, лицева сторона) про сплату вказаних коштів на користь ПАТ «Харківгаз»;
- на підставі платіжного доручення №1152243 від 04.09.2019 (а.с. 37), вказані кошти були перераховані ПАТ «Харківгаз».
На переконання суду апеляційної інстанції, з огляду на відсутність даних про неправильне визначення оцінювачем вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, а також враховуючи положення статті 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, позивач довів сукупністю поданих ним доказів як розмір шкоди, так і факт сплати відповідної суми на користь потерпілої особи ПАТ «Харківгаз».

Положеннями ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування.
Згідно з частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому встановлено також те, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст.1191 ЦК України).
Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диках звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 39.1 ст.39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п. 39.2.1 ст.39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
За змістом п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регламентовано, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до п.1.6 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Згідно з нормою ч. 1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Як зазначалось вище, ст.1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1ст.1172 ЦК України та ч. 2 ст.1187 ЦК України.
Абзацом 2 ч.1 п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що належить військовій частині НОМЕР_1 на праві оперативного управління, і, при цьому, перебував на військовій службі у вказаній військовій частині, тому, згідно з нормами статей 1166, 1172 ЦК України, у відповідача наявний обов`язок з відшкодування шкоди, завданої водієм під час виконання ним службових обов`язків.
З урахуванням положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач є особою, що відповідальна за шкоду, заподіяну потерпілому у результаті ДТП, що сталась 05.04.2019 і до Моторного (транспортного) страхового бюро України як позивача у справі та особи, що виплатила страхове відшкодування, перейшло право зворотної вимоги (регресу), яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за збитки.
Відтак, враховуючи наведене, місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог щодо відшкодування на користь позивача в порядку регресу 61860,42 грн. шкоди на підставі ст.1191 ЦК України та п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Суд апеляційної інстанції також зазначає про обґрунтованість висновку місцевого господарського суду про безпідставність позовної вимоги про стягнення з відповідача вартості послуг особи, залученої для встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 866,60 грн., оскільки така не відповідає ст.1191 ЦК України та п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які передбачають право зворотної вимоги (регресу) лише у розмірі виплаченого (потерпілому) страхового відшкодування. Крім цього, згідно з нормою п.41.4 ст.41 вищезазначеного Закону, оплата послуг особи, залученої для встановлення розміру шкоди, виплачується за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 .
Рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2021 у справі №914/2961/20 залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік