ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Справа №924/1253/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - Герасимик Б.В. (довіреність № 30/09-20 від 30.09.20);

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року, суддя Субботіна Л.О., м. Хмельницький, повний текст складено 13 квітня 2021 року, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пелком Дубна Машинобудівний Завод"

до Фізичної особи-підприємця Ведернікова Сергія Леонідовича

про стягнення 315 298, 85 євро

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2020 року, ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ФОП Ведернікова С.Л. про стягнення 315 298, 85 євро.

12 квітня 2021 року, ухвалою Господарського суду Хмельницької області було залишено без розгляду позовну заяву ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" до ФОП Ведернікова С.Л. про стягнення 315 298, 85 євро.

ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми процесуального права, оскільки факт відсутності в арбітражному застереженні, викладеному у п.10 Контракту, конкретної назви арбітражної установи, яка повинна розглядати спори за даним Контрактом вказує на те, що арбітражне застереження не може бути виконане в частині звернення до арбітражу, а тому подана скаржником позовна заява повинна розглядатися Господарським судом Хмельницької області.

Аналогічна позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 серпня 2018 року по справі №906/493/16.

ФОП Ведерніков С.Л. у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки не зазначення конкретної назви арбітражу в Стокгольмі, не може оцінюватись судом як факт неможливості виконання умов арбітражного застереження.

Подібну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 серпня 2018 по справі №906/493/16 та Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 01 квітня 2019 у справі №910/4272/18, від 24 липня 2019 у справі №904/3096/18, від 16 січня 2020 у справі №908/2743/18.

18 і 21 травня 2021 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито провадження за скаргою ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" та призначено її розгляд на 02 червня 2021 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою додатку EASYCON.

У судовому засіданні представник ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" підтримав свої доводи і заперечення, викладені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 18 травня 2021 року явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого і пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

14 грудня 2012 року, між ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод", як продавцем, та ФОП Ведерніков С.Л., як покупцем, було укладено Контракт №51652/8512, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує нове устаткування для виготовлення склопакетів на умовах укладеного Контракту. (т.1 а.с.86-101)

У п.10 Контракту №51652/8512 передбачено, що у випадку, якщо сторони не можуть дійти до згоди, то всі спори і розбіжності підлягають судовому вирішенню в нейтральній країні (в даному випадку в Швеції, м. Стокгольм).

24 листопада 2020 року, ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ФОП Ведернікова С.Л. про стягнення 315 298, 85 євро, посилаючись на неналежне виконання підприємцем умов Контракту №51652/8512. (а.с.1-12)

26 листопада 2021 року, ФОП Ведерніков С.Л. звернувся до суду з заперечення проти розгляду справи Господарським судом Хмельницької області посилаючись, на п.10 Контракту №51652/8512 від 14 грудня 2012 року, в якому наявне арбітражне застереження, та вважає, що позов слід залишити без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України. (т.1 а.с.231-234)

27 листопада 2020 року, ухвалою Господарського суду Хмельницької області позовну заяву ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" було залишено без розгляду. (т.2 а.с.235-237)

14 січня 2021 року, постановою Північно-західного апеляційного Господарського суду було задоволено апеляційну скаргу ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод", скасовано ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27 листопада 2020 року, а справу передано на розгляд Господарському суду Хмельницької області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі, з підстав, порушення судом першої інстанції норм процесуального права: у зв`язку із постановленням передчасної ухвали про залишення позову без розгляду на стадії, яка не передбачає можливості постановлення відповідного процесуального документа. (т.2 а.с.92-95)

31 березня 2021 року, ФОП Ведерніков С.Л. звернувся до суду з запереченням проти розгляду справи Господарським судом Хмельницької області, посилаючись на чинність п.10 Контракту №51652/8512 від 14 грудня 2012 року, укладеного між сторонами, в якому наявне арбітражне застереження, таким чином вважаючи, що позов слід залишити без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України. (т.1 а.с.162-164)

12 квітня 2021 року, ухвалою Господарського суду Хмельницької області було залишено без розгляду позовну заяву ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" до ФОП Ведернікова С.Л. про стягнення 315 298, 85 євро. (т.2 а.с.201-203)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Пунктом 14 ч.1 ст. 255 ГПК України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду.

Частиною 1 ст. 22 ГПК України передбачено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім спорів, визначених у п.1 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод", як продавцем, та ФОП Ведерніков С.Л., як покупцем, було укладено Контракт №51652/8512, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує нове устаткування для виготовлення склопакетів на умовах укладеного Контракту.

Пунктом 10 Контракту №51652/8512 сьорони визначили, що у випадку, якщо сторони не можуть дійти до згоди, то всі спори і розбіжності підлягають судовому вирішенню в нейтральній країні (в даному випадку в Швеції, м. Стокгольм).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном; спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України.

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право", підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Пунктом 2 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Статтею 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні.

Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо, зокрема, вона міститься в документі, підписаному сторонами.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Тому, посилання апелянта на те, що наявність арбітражного забезпечення про передання спору на розгляд третейського суду є лише одним із способів реалізації права на захист своїх прав і не являється відмовою від права на звернення до суду є безпідставними.

Виконання третейської угоди не може розцінюватись стороною як обмеження доступу до правосуддя.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Аналіз наведених норм закону вказує на те, що за змістом ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" та ч.1 ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суди можуть приймати до свого провадження та розглядати справи з іноземним елементом, однак наведене не стосується тих випадків, коли між сторонами спору укладено арбітражну угоду, яка є дійсною, не втратила чинність та щодо якої не встановлено неможливості її виконання, оскільки суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, зобов`язаний, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 лютого 2019 року у справі №910/17031/17.

Як встановлено з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є позовні вимоги про стягнення з ФОП Ведернікова С.Л. на користь ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" 315 298,95 євро, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Контракту №51652/8512 від 14 грудня 2012 року.

31 березня 2021 року, до початку розгляду справи по суті, ФОП Ведерніков С.Л. подав заперечення проти вирішення спору в Господарському суді Хмельницької області, посилаючись на чинність п.10 Контракту №51652/8512, в якому наявне арбітражне застереження.

Стаття 2 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (далі - Нью-Йоркська конвенція 1958 року) передбачає, що кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду.

Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Вказані принципи закладені як у міжнародному, так і національному законодавстві. При цьому арбітражна угода, в будь-якому її вигляді (арбітражне застереження, третейський запис або арбітражний договір) є передумовою для передачі спору між сторонами для вирішення визначеній ними арбітражній установі, а також його розгляду за правилами і в порядку, встановленому цією установою або визначеному за договором між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 серпня 2018 року у справі №906/493/16 доповнила правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі №910/8318/16, шляхом його уточнення такими висновками:

- у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті;

- господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди;

- суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Вирішення питання про виконуваність чи невиконуваність арбітражної угоди у зв`язку з наявністю помилок у найменуванні арбітражної установи є дискрецією суду, який ухвалює рішення з урахуванням усіх обставин справи. Саме при розгляді клопотання про залишення позову без розгляду і направлення сторін до арбітражу суд повинен вирішити питання дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Оскільки п.10 спірного Контракту визначено, що продавець та покупець приймуть всі необхідні міри для вирішення усіх спорів і розбіжностей, що виникають з даного контракту, шляхом переговорів. У випадку, якщо сторони не можуть дійти до згоди, то всі спори і розбіжності підлягають судовому вирішенню в нейтральній країні (в даному випадку в Швеції, м. Стокгольм).

Сторони, також, додатково зазначили, що:

- рішення Арбітражу будуть кінцевими, безапеляційними і обов`язковими для обох сторін. Рішення буде включати в себе вартість судового розгляду.

- Правом, регулюючим даний контракт, є матеріальне право нейтральної країни (в даному випадку Швеції).

- Кількість арбітрів - один. Арбітр призначається позивачем.

- Мова арбітражного розгляду - англійська.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" посилається, зокрема, на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 серпня 2018 року по справі №906/493/16, згідно яких у разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Так, товариство вважає, що арбітражне застереження, у тому вигляді, як воно викладене у п.10 Контракту, за відсутності конкретної назви арбітражної установи веде до неможливості її виконання, тому подана скаржником позовна заява повинна розглядатися Господарським судом Хмельницької області.

Проте, господарський суд першої інстанції, проаналізувавши вищевказане арбітражне застереження, дійшов правомірного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що останнє не визнано недійсним, не втратило чинності та може бути виконано.

Так, як вірно зазначено, у англомовному варіанті цього ж пункту, який має перевагу перед російським перекладом, зазначено про передачу спорів на вирішення Арбітражу (Arbitration) у м. Стокгольмі, Швеція, в той час як у перекладі йде мова про судове вирішення спорів в нейтральній країні (в даному випадку в Швеції, м. Стокгольм).

Враховуючи зазначенні у п.10 Контракту місце розташування арбітражної установи (Arbitration): м. Стокгольм, Швеція та наявність у позивача права обирати арбітра і зважаючи на правила тлумачення неточностей у арбітражному застереженні, у суду відсутні правові підстави для визнання арбітражного застереження, викладеного у п.10 Контракту №51652/8512 від 14 грудня 2012 року, таким, що не може бути виконаним. Визначення сторонами контракту місця проведення арбітражу підтверджує їх намір щодо обрання певної арбітражної установи та регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд.

За таких обставин, зважаючи на приписи п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України, господарський суд першої інстанції підставно залишив без розгляду позовну заяву ТОВ "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" до ФОП Ведернікова С.Л. про стягнення 315 298, 85 євро і у колегії суддів відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року у даній справі.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 234, 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пелком Дубна Машинобудівний Завод" - залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року у справі №924/1253/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали справи №924/1253/20 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.