ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 Справа № 914/856/21

За позовом:Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», м. Львів
до відповідача-1:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Городиславичі, Пустомитівський р-н, Львівська обл.
до відповідача-2:ОСОБА_2 , с. Городиславичі, Пустомитівський р-н, Львівська обл.
про:солідарне стягнення заборгованості за кредитом та відсотках
Суддя Р.В. Крупник Секретар Ю.-М.В. Пришляк
Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідачів:не з`явилися

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява АТ АКБ «Львів» до ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом та відсотках.

Ухвалою від 12.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 06.05.2021.

Ухвалою суду від 06.05.2021 розгляд справи було відкладено на 31.05.2021, викликано представників сторін у судове засідання.

Ухвалою від 31.05.2021 суд відклав розгляд справи на 14.06.2021.

Представниця позивача у судове засідання 14.06.2021не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (вх. №12854/21 від 01.06.2021).

Відповідачка-1 явки повноважного представника у судове засідання 14.06.2021 не забезпечила.

Відповідач-2 явки повноважного представника у судове засідання 14.06.2021 не забезпечив.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позивач зазначає, що 03.01.2020 між позивачем (банком) та відповідачем-1 (позичальником) укладено кредитний договір №01/В/2020, на виконання якого відповідачеві-1 було видано кредит у розмірі 100000,00 грн. із процентною ставкою 36% з датою повернення 02.07.2021. У додатку №1 до договору сторонами узгоджено графік погашення кредиту. Також, 03.01.2020 між банком та ОСОБА_2 як поручителем укладено договір поруки №01/В/2020/Р-1, за яким відповідач-2 поручився перед кредитором (банком) за виконання боржником (відповідачем-1) зобов`язань за кредитним договором №01/В/2020 від 03.01.2020 На підставі додаткової угоди від 26.03.2020р. б/н до кредитного договору, сторонами погоджено зміни в умовах кредитування та викладено графік повернення кредиту у новій редакції. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач-1 належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість по основному боргу 91681,10 грн. та по відсотках 30519,00 грн. Наведене послугувало підставою звернення АТ АКБ «Львів» до суду з цим позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості.

Аргументи відповідачів.

Відповідачі відзивів на позовну заяву та/або доказі сплати заявленої до стягнення суми боргу не подали.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

03.01.2020 між позивачем (Банком) та відповідачем-1 (Позичальником) укладено кредитний договір №01/В/2020(надалі Договір), відповідно до п. 2.1.-2.1.5. якого банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту 100000,00 грн. (п. 2.1.1.). Призначення кредиту поповнення обігових коштів (п. 2.1.2.). Процентна ставка 36% (п. 2.1.3.). Дата повернення кредиту 02.07.2021 (п. 2.1.4.). Порядок видачі кредиту безготівково на поточний рахунок позичальника (п. 2.1.5.). Графік повернення кредиту згідно графіка погашення (п. 2.1.6.).

Згідно п. 2.4.-2.6. Договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 2.4.). Для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 (п. 2.5.). Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворення строкової заборгованості по позичковому рахунку) (п. 2.6.).

Так, у п. 4.1.-4.3. Договору сторонами погоджено, що за надання кредиту позичальник сплачує банку наступні комісії, встановлені тарифами Банку:

4.1.1. за розгляд кредитної заявки 1000,00 грн., сплачується в день видачі кредитних кошті;

4.1.2. за видачу кредиту 2%, сплачується в день видачі кредитних коштів;

4.1.3. інші комісії відповідно до діючих тарифів банку.

4.1.4. комісії, встановлені в іноземній валюті, сплачуються клієнтом в національній валюті за курсом НБУ, згідно порядку сплати, передбаченим тарифами Банку.

4.2. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п. 2.1.3. цього Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному в п.2.1.4. цього Договору.

4.3. Нарахування процентів та комісій за користування кредитом може бути припинене раніше, ніж до настання терміну, вказаного в п. 2.1.4. цього договору, у випадках передбачених законодавством України, внутрішніми положеннями банку або за згодою сторін.

У Додатку 1 до Договору сторонами узгоджено графік погашення кредиту.

На підставі п. 1-3, 7Додаткової угоди від 26.03.2020 до Договору сторонами погоджено, зокрема, наступні зміни в умовах кредитування за кредитним договором.

Банк надає позичальнику відтермінування повернення отриманого позичальником кредиту та відтермінування сплати відсотків за користування кредитом, на термін з 01.04.2020 по 30.09.2020 (п. 1 Додаткової угоди).

У зв`язку з відтермінуванням, позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у порядку та відповідно до Графіку повернення кредиту за кредитним договором, викладеного в новій редакції, який погоджено сторонами та який складає невід`ємну частину цієї додаткової угоди (п. 2 Додаткової угоди).

Під час відтермінування, відсотки продовжують нараховуватися банком у відповідності до умов кредитного договору. Позичальник зобов`язується сплатити відсотки, нараховані за час відтермінування, в порядку та згідно графіку повернення кредиту за кредитним договором, викладеного у новій редакції або при повному погашенні кредиту, якщо таке матиме місце в період відтермінування (п. 3 Додаткової угоди).

У період відтермінування умови та положення кредитного договору зберігають свою чинність і діють у частині, яка не суперечить умовам і положенням цієї додаткової угоди (п. 7 Додаткової угоди).

У матеріалах справи наявний Графік погашення кредитної заборгованості, який був підписаний сторонами за результатами укладення Додаткової угоди до Договору.

На виконання умов Договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 100000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №28630 від 03.01.2020.

Відповідно до п. 5.1. Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що погашення заборгованості за цим Договором здійснюється у наступній черговості:

5.6.1. пеня, штрафи та інші види неустойки;

5.6.2. прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом;

5.6.3. строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом, термін сплати яких наступає в поточному місяці;

5.6.4. прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу);

5.6.5. строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) за поточний місяць;

5.6.6. строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором, 03.01.2020 між позивачем (кредитором) та відповідачем-2 (поручителем) укладено договір поруки №01/В/2020/Р-1 (надалі Договір поруки).

За умовами п. 1.1., 1.3., 1.4. Договору поруки, порукою за цим договором забезпечується належне виконання позичальником основного зобов`язання у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу (повернення кредиту), процентів, неустойки, відшкодування збитків, сплати інших платежів, обумовлених кредитним договором. Поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність за належне виконання позичальником основного зобов`язання.

У п. 2.4. Договору поруки сторони погодили, що належним, достовірним і достатнім документом, який підтверджує наявність і розмір (обсяг) невиконаного основного зобов`язання є розрахунок заборгованості за кредитним договором, підписаний уповноваженою особою кредитора, який видається поручителю на його вимогу.

Відповідно до п. 5.8.-5.9. Договору, банк, у випадках, передбачених п. 2.8. цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п. 5.8.) достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.

Приписами положень п. 2.8.-2.8. Договору поруки визначено, що поручитель зобов`язаний здійснити погашення суми простроченого основного зобов`язання не пізніше 7 (семи) банківських днів з дати надіслання йому вимоги кредитора. При цьому, вимога кредитора вважається такою, що отримана поручителем, якщо вона надіслана рекомендованим чи цінним листом на поштову адресу або на адресу електронної пошти поручителя, зазначені в цьому договорі або повідомленні поручителем додатково або вручена йому особисто.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку з допущенням позичальником прострочення внесення платежів по поверненню кредиту та процентів за користування кредитом, 09.12.2020 позивачем рекомендованими відправленнями надіслано на адресу позичальника та поручителя листи-вимоги вих. №1088/0-14 від 04.12.2020 та №1089/0-14 від 04.12.2020 щодо дострокового повернення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами.

Зважаючи на те, що вимоги банку вих. №1088/0-14 від 04.12.2020 та №1089/0-14 від 04.12.2020 добровільно відповідачами виконані не були, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Станом на день розгляду справи, докази сплати відповідачами заявленої до стягнення суми боргу, у матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА СУДУ.

За приписами ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Отже, враховуючи викладене, з набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 у справі №910/1733/18.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (положення ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором, 03.01.2020 між позивачем (кредитором) та відповідачем-2 (поручителем) укладено Договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі відповідачем-1 зобов`язань за Договором.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (положення ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи те, що відповідач-1 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за Договором у частині своєчасного перерахування кредитних коштів на процентів за користування кредитом, письмові вимоги банку про дострокове погашення кредитної заборгованості залишися без задоволення відповідачами,суд дійшов висновку, що допущена заборгованість за Договору підлягає солідарному стягненню з відповідачів у судовому порядку.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у справі були відшкодовані відповідачем-1 у добровільному порядку (про що вказав позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог вх. №89/20 від 15.01.2020р.) підстав для їх солідарного стягнення з відповідачів немає.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 91681,10 грн. основного боргу, 30519,00 грн. боргу за відсотками та 2270,00 грн. судового збору.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2021 року

Суддя Р.В. Крупник