ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Справа № 916/1161/21
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/1161/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1; ел. пошта представника: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Державного закладу "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена Гірка" Міністерства охорони здоров`я України" (65038, м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 89) про стягнення 191000,04грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позовній заяві позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2020р. між ТОВ "Одесагаз-Постачання" та ДЗ "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена Гірка" Міністерства охорони здоров`я України" було укладено договір №001385(2020)-БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій). Позивач вказує, що на виконання умов договору від 23.03.2020р. поставив до точок передачі природного газу відповідача, по яких здійснюється постачання природного газу позивачем, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу: у січні 2021 р. - на загальну суму 65798,14грн. у обсязі 6680 куб.м. (з них: 5 263,79 грн. - оплачено платіжним дорученням №869 від 23.12.2020р.; 60534,35грн. - непогашена заборгованість); у лютому 2021р. - на загальну суму 63609грн. у обсязі 6524 куб.м.(непогашена заборгованість); у березні 2021 р. - на загальну суму 66856,69грн. у обсязі 7267 куб.м. (непогашена заборгованість). Таким чином, позивач вказує, що станом на дату подання даного позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 191000,04грн. (60 534.35грн. + 63609грн. + 66856,69грн.) за природний газ, поставлений у січні-березні 2021р.

Відповідач 14.05.2021р. за вх.№13090/21 подав до суду відзив на позов, де вказує, що, користуючись правом, передбаченим ч.1 ст.191 ГПК України, повністю визнає позовні вимоги позивача.

Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, враховуючи, вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №916/1161/21 засобами поштового зв`язку, подання відповідачем відзиву, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 27.04.2021р. відкрито провадження у справі №916/1161/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

23.03.2020р. між ТОВ «Одесагаз-Постачання» (постачальник) та ДЗ "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена Гірка" Міністерства охорони здоров`я України" (споживач) було укладено договір №001385/2020-БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачу до 31.12.2020р. (включно) природний газ (код товару згідно ДК 021:2015 - 09120000-6 - Газове паливо) належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а також надавати послуги із замовлення (бронювання) розподілу потужності (послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) а споживач зобов`язується оплачувати вартість газу у розмірах, строках та в порядку, що визначений умовами договору. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Адреси точок комерційного обліку споживача, по яких здійснюється постачання природного газу постачальником: м.Одеса, вул. Вавилова,14. Приймання передача природного газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання щомісячних актів приймання - передачі природного газу, які оформлюються на підставі даних кожного комерційного вузла обліку та є підставою для остаточних розрахунків, між сторонами (п.п.2.1., 2.2., 2.3., 3.7. договору).

Відповідно до п.п.4.1.1., 4.1. договору №001385/2020-БТ від 23.03.2020р. сторони домовились, що постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється постачальником та оприлюднюється ним на своєму сайті. Вартість природного газу розрахована з урахуванням тарифу на послуги із замовлення (бронювання) розподілу потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи), який відповідно до Постанови НКРЕКП №3013 від 24.12.2019р. складає 148,99грн. за 1000 м. куб. на добу з урахуванням ПДВ. Ціна на природний газ у розрахунковий період визначається відповідно до обраного споживачем порядку оплати природного газу передбаченого п.4.5. цього договору: у разі оплати замовлених обсягів газу за 5 (п`ять) діб до початку місяця поставки, вартість поставленого газу визначається за ціною категорії І «за умови оплати за 5 днів до початку розрахункового періоду постачання газу», оприлюдненою постачальником на своєму сайті; у разі оплати протягом місяця поставки газу та/або після закінчення місяця поставки газу, вартість поставлених обсягів природного газу, визначається за ціною категорії II «за умови оплати протягом або після розрахункового періоду постачання газу», оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Ціна на природний газ може змінюватись і є обов`язковою для сторін з дати вступу її в дію і оприлюднення постачальником на власному сайті та в офіційних друкованих виданнях.

Загальна вартість даного договору складає 304317,99грн., у тому числі ПДВ 50719,66грн. У випадку недоплати вартості спожитого у розрахунковому періоді природного газу, споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунку-фактури та/або акту приймання передачі природного газу (п.п.4.7., 4.8.3. договору №001385/2020-БТ від 23.03.2020р., п.1 додаткової угоди №1 від 23.03.2020р.).

Згідно п.11.1. договору №001385/2020-БТ від 23.03.2020р. договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2020р., а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 31.12.2020р. сторони продовжили строк дії договору №001385/2020-БТ від 23.03.2020р. до 31.03.2021р.

Позивач подав до справи акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2021р. на суму 65798,14грн., від 28.02.2021р. на суму 63609грн., від 31.03.2021р. на суму 66856,69грн., які підписані ним в односторонньому порядку, позаяк, такі акти доказами у справі слугувати не можуть.

Також поданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.03.2020р. по 21.04.2021р. підписаний позивачем в односторонньому порядку. Вказаний акт суд не приймає в якості доказу за відсутності на ньому підпису контрагента позивача.

Однак, суд бере до уваги факт визнання відповідачем позову на суму заборгованості в розмірі 191000,04грн. Оцінку обставин визнання відповідачем позову судом наведено у мотивувальній частині даного рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши викладені сторонами пояснення, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Як встановлено судом вище, 23.03.2020р. між сторонами спору укладено договір №001385/2020-БТ.

Позивач у позові посилається на факт поставки відповідачу за вказаним договором природного газу у січні - березні 2021р. та наявність заборгованості відповідача за вказаний період в сумі 191000,04грн.

При цьому відповідач позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Згідно п.1 ч.2 ст.46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст.75 ГПК України).

Частина 6 ст.46 ГПК України передбачає, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Наразі, подані до справи сторонами докази не вказують на наявність обставин, що свідчать про визнання законним представником відповідача позову всупереч інтересам відповідача. Заява про визнання відповідачем боргу підписана його повноважним керівником - Криловим Є.М.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.252 ГПК України).

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.191 ГПК України).

Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 191000,04грн. підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2865грн., які в порядку ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у розмірі 50%, що складає 1432,50грн., у зв`язку з визнанням останнім позову.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 130, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1; ел. пошта представника: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Державного закладу "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена Гірка" Міністерства охорони здоров`я України" (65038, м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 89) про стягнення 191000,04грн. заборгованості.

2. Стягнути з Державного закладу "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена Гірка" Міністерства охорони здоров`я України" (65038, м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 89, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1; ел. пошта представника: , ) 191000 (сто дев`яносто одну тисячу) грн. 04коп. заборгованості, 1432 (одну тисячу чотириста тридцять дві) грн. 50коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 червня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук