УХВАЛА

22 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/10618/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Бакуліної С. В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Промінь"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 (головуючий суддя - Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков Є.О.) та рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 (суддя Лиськов М.О.)

у справі №910/10618/20

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Промінь"

про стягнення 1559238,00 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Промінь"

до Міністерства оборони України

про внесення змін до договору постачання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Промінь" (далі - ТОВ "ТД "Промінь") про стягнення 1559238,00 гр. штрафних санкцій по Договору №286/3/19/150 від 02.05.2019, що складається з 638724,00 грн - пені та 920514,00 грн - штрафу.

У вересні 2020 року ТОВ "ТД "Промінь" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Міністерства оборони України, у якому просило: внести зміни до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 02.05.2019 №286/3/19/150 в частині строків (термінів) поставки; застосувати приписи частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, відповідно до яких змінені та затверджені судовим рішенням умови договору від 02.05.2019 №286/3/19/150 в частині строків (термінів) поставки застосовуються до правовідносин, що виникли до внесення зазначених змін.

Господарський суд міста Києва рішенням від 27.01.2021 у справі №910/10618/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021, позовні вимоги Міністерства оборони України задовольнив частково; стягнув з ТОВ "ТД "Промінь" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції у розмірі 50816,13 грн за порушення умов договору від 02.05.2019 №286/3/19/150 та витрати по сплаті судового збору в розмірі 15244,84 грн; у решті вимог первісного позову відмовив; у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовив повністю.

ТОВ "ТД "Промінь" 14.05.2021(згідно з відміткою на поштовому конверті) звернулось безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/10618/20; ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України до ТОВ "ТД "Промінь"; ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ "ТД "Промінь" до Міністерства оборони України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України).

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Скаржник повинен розуміти, що призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, формування обґрунтованої правової позиції стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу «правової визначеності», що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Зважаючи на наведене, скаржник повинен усвідомлювати, що зазначення будь-яких із визначених пунктами 1 - 4 частини другої статті 287 ГПК України випадків потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, так як в іншому разі буде порушено принцип "правової визначеності".

В обґрунтування касаційної скарги ТОВ "ТД "Промінь" зазначає, що при ухваленні оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Посилаючись на неправильне застосування інших норм матеріального права та на порушення норм процесуального права, скаржник не зазначає на якій (яких) із підстав, зазначених у пунктах 1 - 4 частини другої статті 287 ГПК України, ним оскаржуються судові рішення.

Звертається увага скаржника, що обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має наводитись у взаємозв`язку з посиланням на підстави, унормовані у відповідному пункті (пунктах) частини другої статті 287 ГПК України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

Оскільки скаржник не вказав правову підставу касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 287 ГПК України; пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не обґрунтував чи є такі неправильне застосування та/або порушення підставою для відкриття касаційного провадження на підставі відповідного (відповідних) пункту (пунктів) частини другої статті 287 ГПК України, відповідно до частини другої статті 292 ГПК України її слід залишити без руху.

На виконання вимог цієї ухвали скаржнику необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги ТОВ "ТД "Промінь" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/10618/20 є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

Також, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовні заяви у цій справі подані у 2020 році.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ТД "Промінь" про стягнення 1559238,00 грн. В свою чергу, ТОВ "ТД "Промінь" також звернулось до суду першої інстанції із зустрічним позовом про внесення змін до договору постачання. Звідси предметом первісного та зустрічного позовів є одна вимога немайнового характеру та вимога майнового характеру.

Отже ставки судового збору, що підлягали сплаті при поданні первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви у цій справі, складали: 23388,57 грн - за вимогу майнового характеру (первісний позов про стягнення 1559238,00 грн) та 2102 грн - за вимогу немайнового характеру (зустрічний позов про внесення змін до договору постачання),

Як убачається з касаційної скарги ТОВ "ТД "Промінь" не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанції і просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України до ТОВ "ТД "Промінь" про стягнення 1559238,00 грн, а позовні вимоги ТОВ "ТД "Промінь" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору постачання - задовольнити.

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 50981,14 грн ((1559238,00*1,5%*200%) + (2102*200%)).

Скаржником до касаційної скарги додане платіжне доручення №171 від 13.05.2021 про сплату судового збору у розмірі 31184,76 грн, тобто в меншому розмірі ніж встановлено законом.

Тобто, ТОВ "ТД "Промінь" необхідно надати Суду належні докази, що підтверджують доплату судового збору у розмірі 19796,38 грн, що складає різницю між сумою, яку необхідно було сплатити при поданні касаційної скарги (50981,14 грн) та сумою судового збору, сплата якої підтверджується наданим платіжним дорученням (31184,76 грн), за наведеними нижче реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку: 207

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ТОВ "ТД "Промінь" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 та рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10618/20 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, а саме: подання Суду нової редакції касаційної скарги, в якій скаржник має вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали; подання Суду документа про доплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 19796,38 грн.

При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків слід подати до Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на залишення касаційної скарги без руху, заява про зупинення виконання рішень суду першої та апеляційної інстанції до закінчення їх перегляду в касаційному порядку залишається без розгляду до усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Промінь" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/10618/20 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД Промінь", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Бакуліна