ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/925/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства «Драб-Прогрес»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт-Актив»
про стягнення 44799,98 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Драб-Прогрес» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт-Актив» (далі - відповідач) про стягнення 44799,98 грн. безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне утримання відповідачем належних позивачу грошових коштів в заявленому до стягнення розмірі, які були помилково перераховані позивачем відповідачу.

На адресу Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 27.03.2021, в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти, які належать відповідачу в межах ціни позову 44799,98 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2021 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, задоволено клопотання Фермерського господарства «Драб-Прогрес» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 27.04.2021 для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 07.05.2021 та встановлено відповідачу строк до 19.05.2021 для подачі заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2021 у даній справі в задоволенні заяви Фермерського господарства «Драб-Прогрес» про забезпечення позову від 27.03.2021 відмовлено повністю.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адреси їх місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Фермерське господарство «Драб-Прогрес» - позивач перерахував на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт-Актив» - відповідача грошові кошти в сумі 44799,98 грн. згідно платіжного доручення від 11.03.2021 № 9 на суму 44799,98 грн., яке залучене до матеріалів справи.

На підтвердження перерахування вказаних коштів на рахунок відповідача позивач також надає банківську виписку зі свого поточного рахунку № НОМЕР_1 за період з 11.03.2021 по 26.03.2021, завірена копія якої залучена до матеріалів справи.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, відповідач без достатніх правових підстав набув за рахунок позивача грошові кошти у розмірі 44799,98 грн., які були помилково перераховані, за відсутності правових підстав, позаяк переговорів щодо поставки товарів чи будь-яких інших господарських операцій сторони не проводили, договорів та первинних документів не укладали.

Враховуючи безпідставне утримання відповідачем належних позивачу грошових коштів в заявленому до стягнення розмірі, які були помилково перераховані позивачем відповідачу, Фермерське господарство «Драб-Прогрес» звернулось до Господарського суду Київської області з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь 44799,98 грн. безпідставно набутих коштів на підставі положень ст. 1212 ЦК України.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, яка міститься в названій глави Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Аналіз ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом положень глави 83 Цивільного кодексу України для кондикційних зобов`язань, характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду У складі Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 922/1830/20, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Відповідно до абз. 2 п.п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Згідно абз. 2 п.п. 1.23 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

В матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів у розмірі 44799,98 грн., у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач набув грошові кошти у розмірі 44799,98 грн. без достатньої правової підстави. Доказів протилежного суду відповідачем не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що зобов`язання відповідача з повернення коштів позивачу виникло на підставі ст. 1212 ЦК України, а строк виконання обов`язку з повернення коштів в розумінні закону не є встановленим, то позивач, як кредитор, має право вимагати його виконання у будь-який час.

Оскільки положеннями ст. 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. При цьому волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома боржника (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/10958/20).

Доказів повернення позивачу безпідставно отриманих коштів у сумі 44799,98 грн., зокрема, після звернення позивача з даним позовом, відповідач суду не надав.

З огляду на вказане, в силу ст. 1212 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набуті кошти, в зв`язку з чим, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача безпідставно перерахованих коштів, які відповідач набув за рахунок позивача без достатньої правової підстави в сумі 44799,98 грн. обґрунтованою, доведеною, відповідачем не спростовану та такою, що підлягає задоволенню.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. та понесені витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.03.2021 № 13 на суму 2270 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача.

Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що між Фермерським господарством «Драб-Прогрес» (далі - клієнт) та адвокатом Бабенко Р.В. (далі - виконавець) укладено договір/угода про надання правової допомоги від 26.03.2021 (далі - договір), відповідно до умов якого клієнт доручає, а виконавець зобов`язується надати правову допомогу, готувати процесуальні документи, представляти та захищати інтереси клієнта в усіх державних та недержавних громадських установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх форми власності та галузевої належності, в органах поліції, прокуратури, органах податкової інспекції та будь-яких інших інстанціях, в усіх судових органах України, в тому числі в будь-яких судах з усіма правами якими наділені сторони в господарському процесі тощо (п. 1 договору).

Згідно п. 2 договору за надання правових послуг відповідно до цієї угоди клієнт сплачує виконавцю гонорар, який являється оплатою за роботу адвоката по справі і не залежить від ходу та результату справи. Розрахунки з адвокатом оформлюються актом виконання робіт, розрахунком, квитанцією. Оплата адвоката здійснюється в сумі 1000 грн. за годину роботи адвоката (підготовка документів, консультації, участь в засіданнях, ознайомлення з документами, та ін.).

Угода набирає чинності з моменту підписання та до завершення розгляду справи в якій надаються правові послуги у всіх інстанціях (п. 3 договору).

На виконання умов договору адвокат надав позивачу передбачені договором послуги на загальну суму 5000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг по договору/угоді від 26.03.2021 про надання правничої допомоги Фермерському господарству «Драб-Прогрес» у справі за позовом до ТОВ «Естейт-Актив» про стягнення безпідставно набутих коштів від 27.03.2021.

У вказаному акті приймання-передачі наданих послуг зазначено обсяг наданої адвокатом правничої допомоги позивачу пов`язаної зі справою та вартість наданої правничої допомоги.

В акті сторони визначили, що загальна вартість наданих послуг складає 5000 грн.

За надані адвокатські послуги позивач сплатив адвокату Бабенку Р.В. грошові кошти в розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанціює від 27.03.2021 № КО-1, яка залучена до матеріалів справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів звернення відповідача до суду з відповідним клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи, відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 126, 129, 165, 178, 232-233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Фермерського господарства «Драб-Прогрес» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт-Актив» про стягнення 44799,98 грн. безпідставно набутих коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт-Актив» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Нова, 31-Б, офіс 136, ідентифікаційний код 42301845) на користь Фермерського господарства «Драб-Прогрес» (20243, Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Княжа, вул. Незалежності, 23, ідентифікаційний код 40481234) 44799 (сорок чотири тисячі сімсот дев`яності дев`ять) грн. 98 коп. безпідставно набутих коштів, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору, 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України, з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 14.06.2021.

Суддя Ю.В. Подоляк