ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2021 р. Справа № 911/2882/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участю секретаря судового засідання Андрух Д.В., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб»

про стягнення 3 513 755, 70 грн

за участю представників:

від позивача: Хоменко І.П. (ордер серії КВ № 417785 від 15.09.2019);

від відповідача: Шевченко О.М. (ордер серії КВ № 402673 від 20.05.2021).

обставини справи:

18.11.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» (далі відповідач) про стягнення 3 513 755, 70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо виплати у повному обсязі вартості частки у статутному капіталі товариства у зв`язку із виходом позивача із складу учасників товариства.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 18.11.2019, справу № 911/2882/19 передано для розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2882/19 та призначено підготовче засідання на 13.12.2019.

12.12.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання б/н від 12.12.2019 (вх. № 24703/19), згідно якого представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні, а також продовжити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 13.12.2019 суд, розглянувши вказане клопотання представника відповідача дійшов висновку про його задоволення, відкладення розгляду справи та продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву до 29.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 31.01.2020.

31.01.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечив проти задоволення позову у повному обсязі. Відзив прийнято судом.

До того ж, 31.01.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано заяву, згідно якої останній просив суд призначити комплексну судову товарознавчу, економічну експертизу у справі № 911/2882/19.

Ухвалою Господарського суду Київської області, занесеною до протоколу судового засідання від 13.12.2019, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.02.2020, зокрема, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» б/н від 31.01.2020 про призначення судової товарознавчої, економічної експертизи у справі задоволено та призначено судову товарознавчу, економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, та зупинено провадження у справі № 911/2882/19 до закінчення експертних досліджень і отримання Господарським судом Київської області висновків експертів.

25.05.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України про погодження строку виконання експертизи та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судової оціночної будівельно-технічної, товарознавчої та економічної експертизи за № 5233/№ 5805/№ 5806.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2020 поновлено провадження у справі № 911/2882/19; клопотання експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України про погодження строку виконання експертизи та надання додаткових матеріалів призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.06.2020.

03.06.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача просить суд відкласти розгляд клопотання експерта, у зв`язку із значним обсягом витребуваних ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2020 документів, необхідністю додаткового часу для їх зібрання та неможливістю уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні, яке задоволено судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2020 підготовче засідання відкладено на 19.06.2020.

17.06.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача просить суд приєднати документи, витребувані ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2020, до матеріалів справи. Судом долучено документи до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2020, зокрема, задоволено клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України про надання необхідних для проведення оціночної експертизи документів; надано дозвіл на проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 911/2882/19 за документальними даними, які знаходяться в матеріалах справи; зупинено провадження у справі № 911/2882/19 до закінчення експертних досліджень і отримання Господарським судом Київської області висновків експертів.

29.03.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області повернулися матеріали справи № 911/2882/19 разом із супровідним листом № 5233/5805/58006 від 23.03.2021 (вх. № 70/21) та доданим до нього повідомленням № 5233/5805/58006 від 19.03.2021, згідно якого Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України повідомив суд про неможливість надання висновку експертів, у зв`язку з недостатністю даних для вирішення експертних завдань.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2021 поновлено провадження у справі № 911/2882/19, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 16.04.2021.

13.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла заява, згідно якої позивач просить суд призначити відповідачу штраф за зловживання процесуальними правами невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на відповідача ухвалою суду від 06.02.2020 про призначення судової експертизи, ненадання експертам необхідних документів для проведення дослідження. У задоволенні вказаної заяви судом відмовлено, у зв`язку із її необґрунтованістю.

15.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представник бути присутнім у судовому засіданні. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, у зв`язку із його необґрунтованістю.

До того ж, 15.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла заява, згідно якої позивач просить суд з огляду на те, що відповідач злісно порушує процесуальні обов`язки, а саме: без поважних причин не з`являється у судові засідання, не виконує ухвалу суду щодо надання документів, необхідних для виконання експертного дослідження, відповідно до ч. 4 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, визнати встановленою вартість частки позивача в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» (17, 55 %), яка була визначена ТОВ «Консалтингова компанія «Парето» та викладена у звіті про оцінку майна № 266/19, у розмірі 3 513 755, 70 грн, у задоволенні якого судом відмовлено, у зв`язку із його необґрунтованістю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2021, зокрема, відкладено підготовче засідання на 23.04.2021.

21.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи квитанцій до прибуткового касового ордера про внесення коштів від ОСОБА_1 до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» та копії договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб». Документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2021 у справі № 911/2882/19, зокрема, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 21.05.2021.

У судовому засіданні 21.05.2021 відповідач заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи; позивач вирішення даного клопотання залишив на розсуд суду.

У судовому засіданні 21.05.2021, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.05.2021 розгляд справи по суті відкладено на 04.06.2021.

03.06.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання позивача, згідно якого останній просить суд приєднати до матеріалів справи пояснення оцінювача ТОВ «Консалтингова компанія «Парето», який проводив оцінку спірного об`єкту з уточненням розрахунку вартості часток учасників ТОВ «Яворина Бетріб», з огляду на виявлену технічну помилку в розділі ІІ звіту, а саме останнім уточнено, що дійсна ринкова власність об`єкту оцінки станом на 04.09.2019 (вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб») склала 15 220 000, 00 грн, тоді як частку позивача пропорційно його розміру частки в статутному капіталі оцінено в розмірі 2 671 145, 00 грн.

У судовому засіданні 04.06.2021, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказів, судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченню яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд:

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.02.2000 Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» (далі ТОВ «Яворина Бетріб») за реєстраційним номером 1000544.

28.08.2013 рішенням Загальних зборів учасників товариства затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Яворина Бетріб», державну реєстрацію змін до якого проведено 29.08.2013 за номером запису 6000544, учасниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

За доводами позивача, останній вніс до статутного капіталу товариства кошти в сумі 227 272, 00 грн, що складає 17, 55 % статутного капіталу товариства.

Нотаріально посвідченою заявою від 04.09.2019 позивач повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» про свій вихід зі складу учасників товариства та просив повідомити його про вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку та виплати йому вартості його частки.

До того ж, 27.08.2019, з метою здійснення оцінки майна товариства, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето», відповідно до звіту якого № 266/19 від 31.08.2019, дійсна ринкова власність об`єкту оцінки станом на 27.08.2019 (вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб») склала 20 021 400, 00 грн, а частка позивача пропорційно його розміру частки в статутному капіталі, яка склала 17, 55 %, оцінена в розмірі 3 513 755, 70 грн, копія якого міститься в матеріалах справи.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача ринкову вартість частини майна товариства, пропорційно його частки у статутному капіталі в розмірі 3 513 755, 70 грн, відповідно до приписів ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

До того ж, до вказаного звіту додано рецензію, відповідно до змісту якої виявлені наступні зауваження, зокрема: оцінювач не роз`яснює звідки взята інформація про технічний стан обладнання, передавальних пристроїв та нерухомості, в таблиці 10.1 (стор. 36) звіту, для частини майна не вказана первісна вартість, знижку на торг для об`єкта порівняння під номером 2 взято рівною 10 %, що відрізняється від знижки, яка прийнята для інших об`єктів порівняння.

Відповідач заперечує проти задоволення позову та вважає, що звіт № 266/19 від 31.08.2019 про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб», виконаний на замовлення позивача ТОВ «Консалтингова компанія «Парето», не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Натомість, відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності Приватного підприємства «МНТЦ «Транссервіс - 1», відповідно до звіту якого від 04.09.2019 ринкова вартість 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» станом на 04.09.2019 складає 6 700 000, 00 грн. Відповідно до наданого звіту, ринкова вартість частки громадянина ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» станом на 04.09.2019 складає 1 175 850, 00 грн, про що відповідач повідомив позивача листом № 30 від 12.10.2019. Копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

З метою критичного розгляду звіту про оцінку майна № 266/19 від 04.09.2019 ТОВ «Консалтингова компанія «Парето» та надання висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності нормативно-правовій базі застосованих процедур оцінки ринкової вартості 100 % частки у корпоративних правах Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб», позивач звернувся до Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» з метою рецензування цього звіту.

Відповідно до наданої рецензії Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» від 21.11.2019, у звіті № 266/19 від 04.09.2019 ТОВ «Консалтингова компанія «Парето» виявлені наступні зауваження, зокрема: оцінювачем не роз`яснено походження інформації про технічний стан обладнання, передавальних пристроїв та нерухомості; в таблиці 10.1 (стор. 36) звіту, для частини майна не вказано первісної вартості, знижку на торг для об`єкта порівняння під номером 2 взято рівною 10 %, що відрізняється від знижки, яка прийнята для інших об`єктів порівняння без роз`яснення причин такого вибору знижки.

Позивач повторно звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» з метою доопрацювання звіту про оцінку майна. Згідно висновку останнього від 07.02.2020, з урахуванням пояснень оцінювача ТОВ «Консалтингова компанія «Парето», дійсна ринкова вартість об`єкту оцінки (сукупність всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб») станом на 04.09.2019 склала 15 220 200, 00 грн, а частку позивача пропорційно його розміру частки в статутному капіталі, яка складає 17, 55 %, оцінено в розмірі 2 671 145, 00 грн.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Цивільний кодекс України визначає організаційно-правові форми юридичних осіб. Статтею 83 Цивільного кодексу України передбачено, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

На момент виникнення спірних у справі правовідносин поняття товариства з обмеженою відповідальністю, правила їх створення, діяльності, а також права і обов`язки учасників та засновників були визначені положеннями §1 глави 8 Цивільного кодексу України, глави 9 розділу ІІ Господарського кодексу України та Закону України «Про господарські товариства» та Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» у відповідних редакціях.

Згідно з положеннями статті 116 Цивільного кодексу України, статті 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, вийти у встановленому порядку з товариства.

Відповідно до п. 1, ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників.

Право на вихід з товариства є безумовним суб`єктивним правом учасника, яке не залежить від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого має наслідком припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. При цьому на учасника покладається обов`язок повідомити товариство про свій вихід шляхом подання або вручення відповідної заяви.

Відповідно до п. 22.2. статуту передбачено, що учасник має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше, ніж за три місяці до виходу.

Згідно із ч. 5 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Вихід учасника з товариства, внаслідок якого у товаристві не залишиться жодного учасника, забороняється.

З огляду на наведені вище норми, право на вихід з товариства у відповідний період було законодавчо врегульовано як безумовне суб`єктивне право учасника, яке не залежало від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого мала наслідком припинення участі в товаристві.

Тобто вихід з товариства є одностороннім правочином його учасника, вчиненим у письмовій формі у вигляді заяви про вихід з товариства, підписаної учасником.

Такий правочин, хоч і вчиняється за волевиявленням однієї особи, спричиняє юридичні наслідки для інших осіб, зокрема, виникнення у товариства обов`язку виплатити колишньому учаснику вартість його частки у встановлений строк. Тому неодмінною умовою для реалізації учасником вчиненого ним волевиявлення на припинення участі в товаристві є повідомлення товариства про прийняте рішення.

Відтак, вихід з товариства є безпосередньою дією учасника, спрямованою на припинення корпоративних відносин з товариством з ініціативи учасника товариства, вчинення якої реалізується учасником шляхом подання до товариства заяви в письмовій формі, підписаної учасником.

У зв`язку із цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/7674/18.

Як зазначено позивачем, та не заперечувалось відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» отримало заяву ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників товариства 05.09.2019, отже, позивач реалізував своє право на вихід з товариства.

Отже, з 05.09.2019 позивач вважається таким, що вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб».

Відповідно до п. п. 6, 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

З огляду на положення наведених правових норм учасник товариства, який реалізував своє право на вихід з товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Зазначеному праву учасника кореспондує обов`язок товариства здійснити виплату вартості зазначеної частини майна після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до дванадцяти місяців з дня виходу.

За змістом статті 139 Господарського кодексу України майном у сфері господарювання визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами. До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14.

Отже, позивач має право на розрахунок вартості своєї частки саме на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Відповідно до п. п. 1.1., 6.1.1., 10.1., 11.1., 13.1., 13.2., 13.8., 20.1., 20.2., 22.2. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» (далі - Товариство), даний статут визначає загальні правові, соціально-економічні та організаційні засади діяльності та припинення діяльності товариства, а також права та обов`язки учасників товариства.

Учасниками товариства є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

До моменту реєстрації учасники зобов`язуються внести не менше 50 % статутного капіталу товариства. Залишок своєї частки внести протягом року після дати створення (пп. 6.1.1. статуту).

Товариство є юридичною особою відповідно до законодавства України, має відокремлене майно, самостійний баланс, розрахунковий та інші, в т. ч. і валютний, рахунки в установах банків. Товариство набуває прав юридичної особи з моменту його реєстрації в порядку, встановленому законодавством України.

Товариство є власником: коштів та майна, переданих йому учасниками товариства у власність, як внесок до статутного капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; отриманих доходів; іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законодавством України.

Статутний капітал товариства в розмірі 1 295 000, 00 грн, який сформований грошовими внесками та розподіляється між засновниками таким чином: ОСОБА_2 вносить 642 708, 50 грн, що складає 49, 63 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_3 вносить 425 019, 00 грн, що складає 32, 82 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 вносить 227 272, 00 грн, що складає 17, 55 % статутного капіталу товариства. Статутний капітал формується в порядку, передбаченому пп. 6.1.1. статуту.

За рішенням зборів учасників розмір статутного капіталу може збільшуватись шляхом відповідних відрахувань від прибутку товариства після його розподілу, за рахунок додаткових внесків учасників або залучення нових учасників. Часткова участь учасників у статутному капіталі може змінюватись за рішенням збрів учасників.

При виході учасника з товариства йому сплачується вартість майна товариства, пропорційно його частці у статутному капіталі. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до дванадцяти місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернений повністю або частково в натуральній формі. Якщо внесок до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Учаснику, який вибув, також сплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Позивачем, в межах передбачених статутом строків, внесено до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» 227 272, 00 грн, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, які містяться в матеріалах справи.

Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» закріплено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Суд вважає, що положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча й не містять норм стосовно обов`язковості оцінки майна в випадку виходу учасників з товариства, але й не виключає її проведення за необхідності в цьому (зокрема, за наявності спору).

Виходячи з викладеного, здійснення оцінки майна без особистого огляду допускається та, за відсутності доказів протилежного, не свідчить про неправильне визначення кінцевої ринкової вартості цього майна, що спростовує доводи відповідача про обов`язковість виїзду на місцезнаходження основних засобів та майна товариства.

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

На підтвердження ринкової вартості частки позивача в статутному капіталі, позивачем надано звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» про оцінку майна № 266/19 від 31.08.2019 та рецензію на нього від 15.10.2019, виконану Громадською організацією «Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки», своєю чергою відповідачем надано рецензію на звіт про оцінку майна № 266/19 від 31.08.2019, виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето». Дослідивши вказані документи суд встановив наступне.

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» № 266/19 від 31.08.2019, дійсна ринкова власність об`єкту оцінки станом на 27.08.2019 (вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб») склала 20 021 400, 00 грн, а частку позивача, пропорційно його розміру частки в статутному капіталі, яка склала 17, 55 %, оцінено в розмірі 3 513 755, 70 грн.

Згідно з наданою позивачем рецензією Громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки» від 15.10.2019 за об`єктом рецензування, звітом № 266/19 від 31.08.2019, виконаним Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» виявлені наступні зауваження, зокрема: оцінювачем не роз`яснено походження інформації про технічний стан обладнання, передавальних пристроїв та нерухомості; в таблиці 10.1 (стор. 36) звіту, для частини майна не вказана первісна вартість; знижку на торг для об`єкта порівняння під номером 2 взято рівною 10 %, що відрізняється від знижки, яка прийнята для інших об`єктів порівняння, без роз`яснення причин такого вибору знижки.

Відповідно до наданої відповідачем рецензії Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» від 21.11.2019 за об`єктом рецензування, звітом № 266/19 від 31.08.2019, виконаним Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» виявлені наступні зауваження, зокрема, застереження про можливість впливу цих зауважень на достовірність оцінки майна, а саме: нечітко визначено склад активів, що входять до оцінюваного майнового комплексу; відсутність аналізу фінансово-господарської діяльності оцінюваного підприємства; двічі враховано вартість земельної ділянки у вартість ЦМК окремо та у складі будівель та споруд; відсутність обґрунтування відмови від переоцінки оборотних активів та зобов`язань оцінюваного підприємства, згідно з вимогами НСОЗ.

Відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, зокрема: опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна.

Так судом встановлено, що звіт № 266/19 від 27.08.2019, виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето», не містить опису та аналізу зібраних і використаних вихідних даних щодо проведення оцінки; викладу змісту обґрунтування відмови від переоцінки оборотних активів та зобов`язань, а також неточність відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна.

З огляду зазначеного, суд дійшов висновку, що даний звіт не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, а тому не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до звіту Приватного підприємства «МНТЦ «Транссервіс - 1» про незалежну оцінку ринкової вартості 100 % частки у корпоративних правах Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» від 04.09.2019, ринкова вартість 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» станом на 04.09.2019 складає 6 700 000, 00 грн. Розмір частки ОСОБА_1 до виходу зі складу учасників у статутному капіталі цього товариства складав 17, 55 %, а тому, ринкова вартість частки громадянина ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» станом на 04.09.2019 складає 1 175 850, 00 грн.

Згідно з наданої відповідачем рецензії Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» від 21.11.2019 за об`єктом рецензування, звітом від 04.09.2019, виконаним Приватним підприємством «МНТЦ «Транссервіс - 1» виявлені наступні зауваження, зокрема, застереження про можливість впливу цих зауважень на достовірність оцінки майна, а саме: відсутність переліку вихідних даних для оцінки та аналізу кількості та якості вихідної інформації; формулювання об`єкта оцінки; аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства є формальним, оскільки відсутні пояснення до розрахованих оцінювачем показників; відсутність обґрунтування відмови від переоцінки оборотних активів та зобов`язань оцінюваного підприємства, згідно з вимогами НСОЗ.

У позовній заяві позивач зазначає, що за вказаною оцінкою відповідачем значно занижена дійсна ринкова вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб», відповідно і занижена ринкова вартість частини майна товариства, належна до сплати позивачу, який вийшов із цього товариства.

З огляду на недотримання у звіті Приватного підприємства «МНТЦ «Транссервіс - 1» про незалежну оцінку ринкової вартості 100 % частки у корпоративних правах Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» від 04.09.2019 положень п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, а також враховуючи відсутність формулювання об`єкта дослідження, пояснень щодо розрахованих показників, суд дійшов висновку про недостатність даного звіту як доказу.

Поряд з тим, виходячи з наявності спору між сторонами щодо вартості майна, позивач повторно звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» з метою доопрацювання звіту про оцінку майна, згідно висновку якого від 07.02.2020, дійсна ринкова вартість об`єкту оцінки (сукупність всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб») склала 15 220 200, 00 грн, а частка позивача пропорційно його розміру частки в статутному капіталі, яка складає 17, 55 %, оцінена в розмірі 2 671 145, 00 грн, з урахуванням пояснень оцінювача ТОВ «Консалтингова компанія «Парето» до звіту про оцінку майна, у зв`язку із виявленою у розділі ІІ звіту технічною помилкою.

З метою критичного розгляду доопрацьованого звіту про оцінку майна № 266/19 від 07.02.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» та надання висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності нормативно-правовій базі застосованих процедур оцінки ринкової вартості 100 % частки у корпоративних правах Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб», позивач звернувся до рецензента-оцінювача ОСОБА_4 , згідно рецензії якого від 07.02.2020 виявлені такі зауваження: відсутній аналіз ринку нерухомого майна та не проаналізована необхідність переоцінки поточних активів та зобов`язань підприємства.

Заперечень щодо форми та змісту доопрацьованого звіту про оцінку майна № 266/19 від 07.02.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» відповідачем не подавались.

Суд зазначає, що наданий позивачем доопрацьований звіт про оцінку майна відповідача не суперечить вимогам законодавства, судом не встановлено у діях суб`єкта оціночної діяльності під час проведення дослідження та складання звітів про оцінку нерухомого майна відповідача порушення вимог чинного законодавства, звіт складений повноважною особою - суб`єктом оціночної діяльності, який діє на підставі кваліфікаційного сертифікату № 00074-х від 09.06.2001, виданого Фондом державного майна України та сертифікату № 29/19, виданого Фондом державного майна України від 14.01.2019.

Отже, звіт про оцінку майна ринкової вартості сукупності часток всіх учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб», що виконаний суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето», у цілому, відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки та може використовуватись з метою визначення ринкової вартості частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» при його виході з товариства.

Отже, згідно останнього, наданого позивачем доопрацьованого звіту № 266/19 від 07.02.2020 (з урахуванням пояснень оцінювача Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» до звіту про оцінку майна, у зв`язку із виявленою у розділі ІІ звіту технічною помилкою) про оцінку майна товариства, вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» станом на 04.09.2019 складала 15 220 200, 00 грн, а частку позивача пропорційно його розміру частки в статутному капіталі, яка складає 17, 55 %, оцінено в розмірі 2 671 145, 00 грн.

До того ж, відповідач у своєму відзиві посилався на те, що службові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Парето» (директор та оцінювач), діючи умисно в інтересах позивача, який має злочинний намір заволодіти коштами відповідача, вчинили підробку документів, що спричинило тяжкі наслідки, які мають закінчений склад кримінального правопорушення, на підставі чого відповідач звернувся до Голосіївського управління поліції Головного Управління Національної поліції в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за результатом якої останнім розпочато досудове слідство, проте жодних доказів на підтвердження цих тверджень, а також доказів про результати розгляду цієї заяви відповідачем суду не надано.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що з моменту звернення позивача із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» (05.09.2019) про його вихід зі складу учасників товариства, ним реалізовано гарантоване чинним законодавством та обумовлене статутом право на вихід зі складу засновників відповідача, в зв`язку з чим позивач має право на отримання ринкової вартості частини майна, пропорційної його частці (вкладу) у статутному капіталі.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено виконання ним обов`язку з виплати ОСОБА_1 вартості частини майна, пропорційної її частці в статутному капіталі товариства, установленої на момент виходу її зі складу засновників.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в частині доказово доведеної ринкової вартості частини майна відповідача у розмірі 2 671 145, 00 грн, яка є пропорційною його частці у статутному капіталі товариства у розмірі 17, 55 %.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та витрати по сплаті судового збору покладає на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241ГПК України, суд, -

ухвалив:

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» про стягнення 3 513 755, 70 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Ватутіна, буд. 106, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошові кошти 2 671 145 (два мільйони шістсот сімдесят одну тисячу сто сорок п`ять гривень) 10 коп. - вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина Бетріб» , пропорційної 17, 55 % та 40 067 (сорок тисяч сімсот шістдесят сім гривень) 18 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 16.06.2021.

Суддя П.В.Горбасенко