Справа №905/411/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий, Колос І.Б., Мамалуй О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явились,
відповідача - не з`явились,
третьої особи - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства "АБЗ"
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у Верховному Суді при розгляді касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 та касаційної скарги Приватного підприємства "АБЗ" на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021
у справі №905/411/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ"
до Приватного підприємства "АБЗ",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Служба автомобільних доріг в Донецькій області,
про стягнення 6484018,92 грн та визнання довідок форм №КБ-3, №КБ-2в такими, що були передані Приватному підприємству "АБЗ" у жовтні 2013 року,
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.05.2021 №29.3-02/1238 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", у зв`язку з відпусткою судді Кролевець О.А., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/411/17, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 19.05.2021 №29.3-02/1282 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", у зв`язку з запланованою відпусткою судді Баранця О.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/411/17, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В - головуючий, Колос І.Б., Мамалуй О.О.
Короткий зміст обставин справи
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" (далі - ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ") звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства "АБЗ" (далі - ПП "АБЗ") про стягнення 6484018,92 грн.
5. Верховний Суд постановою від 20.04.2021 касаційну скаргу ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" залишив без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №905/411/17 залишив без змін.
6. Також, Верховний Суд постановою від 20.04.2021 касаційну скаргу ПП "АБЗ" задовольнив частково; додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі №905/411/17 скасував; справу №905/411/17 із заявою ПП "АБЗ" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат передав на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
7. До ухвалення постанов судом касаційної інстанції ПП "АБЗ" заявило про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, на підставі доказів, які будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення Верховним Судом рішення у справі №905/411/17.
9. 24.05.2021 ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" звернулось до Суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить відмовити ПП "АБЗ" в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі, мотивуючи клопотання неспівмірністю витрат ПП "АБЗ" зі складністю справи, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
10. Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
11. Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
12. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
13. Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
14. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
15. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
16. Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
17. При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
18. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
19. Разом із тим, згідно із статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
20. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
21. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
22. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
23. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
24. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
25. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
26. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
27. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
28. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
29. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
30. У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
31. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
32. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
33. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
34. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
35. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
36. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
37. Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
39. Верховним Судом встановлено, що з метою отримання в цій справі професійної правничої допомоги 05.10.2020 між ПП "АБЗ" (Клієнт) в особі директора Шульги В.О. та Адвокатським об`єднанням "Парадігм" (Адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера адвоката Прилипка Д.О. був укладений договір про надання правової та професійної правничої допомоги (далі - договір).
40. Відповідно до пунктів 4.2 - 4.5 договору порядок та спосіб визначення (обчислення) гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення гонорару встановлюються цим договором і визначаються у письмових дорученнях. Сторони домовилися, що за надання правової та професійної правничої допомоги (далі також - "послуги") Клієнт виплачує Адвокатському об`єднанню винагороду у формі гонорару, розмір якого визначається сторонами одним із таких способів: 4.3.1. у фіксованому розмірі, зазначеному в дорученні; 4.3.2. у відсотковому (процентному) відношенні залежно від ціни позову, про що зазначається у відповідному дорученні; 4.3.3. у розмірі, що розраховується виходячи із обсягу фактично наданих Адвокатським об`єднанням видів правової та професійної правничої допомоги та ставок погодинної оплати, визначених та погоджених сторонами у відповідному додатку до даного договору; 4.3.4. у розмірі в 0,00 гривень, тобто на добровільних засадах і безоплатно (Pro bono). Спосіб визначення розміру гонорару, що застосовується щодо виконання кожного окремого доручення, а також строки та порядок виплати гонорару сторони зазначають у відповідному дорученні (додаток 1).
41. 05.10.2020 між ПП "АБЗ" та Адвокатським об`єднанням було погоджено додаток №1 до договору, яким визначено ставки погодинної оплати послуг Адвокатського об`єднання та критерії оцінки складності справи (додаток 2).
42. 08.02.2021 ПП "АБЗ" було надано Адвокатському об`єднанню доручення №6 на надання правової та професійної правничої допомоги.
43. Відповідно до пунктів "А", "В" доручення №6 сторони узгодили, що предметом цього доручення є надання правової та професійної правничої допомоги (далі також "послуги") пов`язаної із представництвом прав та інтересів клієнта в суді касаційної інстанції під час розгляду справи №905/411/17 у зв`язку із: захистом порушених прав та інтересів клієнта за договором підряду від 12.08.2013 №12-08/01.
45. Згідно з абзацом 2 пункту 4.12 договору сторони погодили, що складення зазначеного звіту про надану правову та професійну правничу допомогу щодо відповідного доручення Адвокатському об`єднанню та його погодження Клієнтом є підтвердженням співмірності вартості наданої правової та професійної правничої допомоги і достатнім доказом отримання Клієнтом повного переліку (змісту) та обсягу наданої правової та професійної правничої допомоги на підставі відповідного доручення у відповідності до очікувань Клієнта, а отже прийняття належного виконання відповідного доручення.
46. Дорученням №6 було визначено порядок та строки сплати гонорару за надання правової та професійної правничої допомоги, а також орієнтований перелік послуг, що можуть бути надані адвокатським об`єднанням для представництва інтересів клієнта в суді касаційної інстанції.
50. Заперечуючи проти задоволення заяви ПП "АБЗ" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, позивач посилається на те, що в межах розгляду Верховним Судом справи №905/411/17 було призначено лише три судових засідання, в яких представники відповідача - ПП "АБЗ" участі не брали. Крім того, ПП "АБЗ" не було заявлено будь-яких клопотань під час розгляду цієї справи, окрім безпосередньо касаційної скарги на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у цій справі.
51. Таким чином, на переконання ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" представництво інтересів ПП "АБЗ" адвокатом Прилипком Д.В. та двома помічниками адвоката зводиться до двох процесуальних документів - безпосередньо касаційної скарги на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі №905/411/17 та відзиву на касаційну скаргу ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021, який є майже аналогічним поданій раніше апеляційній скарзі ПП "АБЗ" в межах цієї справи.
52. Колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ", викладені в запереченні щодо необхідності відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
53. Водночас колегія суддів звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
54. Вирішуючи питання чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, Верховний Суд враховує, що під час апеляційного і касаційного перегляду справи позиція позивача та відповідача не змінювалася. При цьому, аргументи відзиву відповідача на касаційну скаргу ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 є аналогічними аргументам поданої раніше апеляційної скарги ПП "АБЗ" в межах цієї справи, а доводи відповідача в суді касаційної інстанції ґрунтувалися, зокрема, на висновках суду апеляційної інстанції, наведених у оскаржуваній ТОВ "ЯЛТА ГРАД СТРОЙ" постанові.
55. Отже, правова позиція відповідача вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Заяву Приватного підприємства "АБЗ" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий С. В. Бакуліна
Судді І. Б. Колос