УХВАЛА

м. Київ

15.06.2021Справа № 910/18990/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В. В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом BIRGMINTON INVESTING ING

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національний банк України

третю особу 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України

про визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача: Алексєєв О.Є.

від відповідача: Тарасенко В.В.

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: Крайдуба В.І.

від третьої особи 3: Лісовенко О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

BIRGMINTON INVESTING ING звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійним з моменту укладення договору про придбання акцій №38/2016 від 20.12.2016 р. та акту приймання-передавання за договором про придбання акцій №38/2016 від 20.12.2016 р., що укладені між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни та BIRGMINTON INVESTING ING, від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченко Андрій Миколайович.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зазначений вище договір суперечить положенням ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України та направлений на незаконне заволодіння майном позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 28.01.2020, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В подальшому підготовчі судові засідання було відкладено.

У підготовчому засіданні 19.02.2020 суд керуючись ст. 177 ГПК України, продовжив строк підготовчого провадження у справі № 910/18990/19 на 30 днів та відклав розгляд справи на 24.03.2020 про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2020 клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволено, залучено до участі у справі третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національний банк України, судом відкладено підготовче засідання у справі № 910/18990/19 на 08.09.2020.

19.08.2020 через відділ діловодства суду від Національного банку України надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про розгляд справи у закритому судому засіданні у зв`язку із тим, що відкритий розгляд справи може мати розголошення банківської таємниці, що охороняється законом.

08.09.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну (доповнення) підстав позову.

Господарський суду м. Києва ухвалою від 09.09.2020 задовольнив клопотання Національного банку України про розгляд справи у закритому судовому засіданні, постановив розгляд справи № 910/18990/19 проводити у закритому судовому засіданні.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 суд розглянув заяву представника позивача від 08.09.2020 про зміну (доповнення) підстав позову.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

З урахуванням наведеного, заява позивача про доповнення підстав позову прийнята судом до розгляду та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням даної заяви.

У підготовчому засіданні 26.01.2021 представник позивача надав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України.

Господарський суд м. Києва ухвалою від 09.02.2021 клопотання позивача задовольнив та залучив до участі у справі як третю особу 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України, відклав підготовче засідання у справі № 910/18990/19 на 02.03.2021.

У підготовчому засіданні 02.03.2021 суд відклав розгляд клопотання представника позивача від 02.03.2021 про витребування доказів та оголосив про відкладення підготовчого засідання на 16.03.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.03.2021 поновлено BIRGMINTON INVESTING ING строк для подання клопотання про витребування доказів, клопотання BIRGMINTON INVESTING ING про витребування доказів задоволено частково, витребувано у Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб докази по справі, відкладено підготовче засідання у справі № 910/18990/19 на 13.04.2021.

09.04.2021 через відділ діловодства суду від Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли клопотання про долучення доказів по справі на виконання вимог ухвали суду.

У підготовчому засіданні 13.04.2021 суд оголосив про відкладення підготовчого засідання на 18.05.2021.

18.05.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 18.05.2021 суд оголосив про відкладення підготовчого засідання на 01.06.2021.

19.05.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 01.06.2021 представник відповідача надав суду заперечення на клопотання про зупинення провадження, суд відклав розгляд клопотання позивача від 19.05.2021 про зупинення провадження у справі та оголосив про відкладення підготовчого засідання на 15.06.2021.

Присутній у судовому засіданні 15.06.2021 представник позивача надав пояснення щодо клопотання про зупинення провадження у справі, просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі, надав пояснення стосовно своїх заперечень.

Представники третьої особи 2 та третьої особи 3 заперечили проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 15.06.2021 розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про наступне.

У своєму клопотанні позивач просить суд зупинити провадження у справі №910/18990/19 до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 64 народних депутатів України щодо конституційності окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-ІХ та Закону в цілому, а також положень інших законодавчих актів в редакції Закону.

Подане клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи відповідач та треті особи посилались на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-ІХ внесені зміни до ст. 5 ГПК України. Так, відповідач зазначає, що оскільки позивачем у справі обрано спосіб захисту - визнання недійсним правочину, що не відповідає вимогам частин 3 та 4 ст. 5 ГПК України, згідно з якими способом захисту прав позивача у даній справі може бути - відшкодування завданої шкоди у грошовій формі, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 Прикінцевих перехідних положень Закону №590.

За доводами позивача Закон №590 не підлягає застосуванню, оскільки суперечить Конституції України, зокрема статтям 1, 3, 8, 21, частинам другій, третій статті 22, статті 41, частинам першій, другій статті 55, статті 64 Конституції України, а тому правові підстави для застосування Закону №590 відсутні.

Водночас, надійшло конституційне подання про відповідність Конституції України Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності", його окремих положень, а також положень інших законодавчих актів у редакції цього закону.

Позивач посилається на те, що у випадку визнання Конституційним Судом норм чч.3,4 ст. 5 ГПК України та пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №590 неконституційними, такі норми втратять чинність згідно ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» і підстави для застосування при розгляді даної справи вказаних положень будуть відсутні.

З огляду на викладене, позивач вважає, що оскільки подано звернення до Конституційного суду і Конституційний суд вже вирішує справу щодо конституційності Закону №590, то провадження у даній справі підлягає зупиненню на підставі ст.227 ГПК України до набрання законної сили рішенням Конституційного суду за конституційним поданням 64 народних депутатів України про відповідність Конституції України закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності.

У відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У даній справі відповідачем у судовому засіданні 27.05.2020 подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року №590-ІХ.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначав, що 23.05.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року №590-ІХ, яким доповнено частини 3 та 4 статті 5 ГПК України наступного змісту:

« 3. Єдиним способом захисту прав осіб, які є (були) учасниками банку і права та інтереси яких були порушені внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі.

4. Визнання протиправним (незаконним) індивідуального акта/рішення, зазначеного у частині третій цієї статті, не може бути підставою для застосування способів захисту у вигляді визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку».

Отже, відповідач у клопотанні про закриття провадження вказує, що єдиним способом захисту прав осіб, які були учасниками АТ КБ «Приватбанк» є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі.

Відповідач також посилається на п. 5 та п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №590, відповідно до якого судові провадження, розпочаті до набрання чинності цим Законом, у яких на день набрання чинності цим Законом не ухвалено остаточне рішення, вирішуються, розглядаються або переглядаються з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Судові провадження в господарських справах за позовом учасника та/або колишнього учасника банку про захист прав або інтересів, які були порушені внаслідок виведення банку з ринку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, судовий розгляд яких на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом ухвалення рішення (ухвали, постанови), у разі невідповідності обраних позивачем способів захисту вимогам частин третьої, четвертої статті 5 Господарського процесуального кодексу України підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу.

Позивачем подано заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі, в яких зазначив, що спір у даній справі стосується прав позивача як кредитора (вкладника) банку, а тому обмеження щодо судових спорів не можуть бути застосовані у даній справі.

Окрім того, позивач вважає, що Закон №590 не підлягає застосуванню, оскільки суперечить Конституції України, зокрема статтям 1, 3, 8, 21, частинам другій, третій статті 22, статті 41, частинам першій, другій статті 55, статті 64 Конституції України. Закон №590 порушує конституційний принцип верховенства права, змагальності та рівності учасників судового процесу, а Національному банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та іншим державним органам та установам надано необґрунтовані переваги перед іншими учасниками судового процесу, чим порушено права суб`єктів застосування, в тому числі, фундаментальне право на судовий захист та доступ до правосуддя.

З огляду на викладене, судом при вирішенні справи буде розглядатись клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі та вирішуватись питання щодо застосування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року №590-ІХ.

Водночас, як встановлено судом, до Конституційного Суду України 11 червня 2020 року від 64 народних депутатів України надійшло конституційне подання щодо відповідності Конституції України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-IX, а також положень інших законодавчих актів в редакції цього Закону.

Зі змісту копії конституційного подання, яка міститься в матеріалах справи, щодо відповідності Конституції України Закону №590 вбачається, що оспорюваними положеннями зазначених законодавчих актів Національному банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та пов`язаним із державним установам надано переваги щодо оскарження їхніх розпорядчих актів перед іншими учасниками судового процесу. Крім того, зазначено, що на законодавчому рівні обмежується право на ефективний судових захист порушених прав, що суперечить ч.ч. 1 та 2 ст. 55 та 64 Конституції України.

Також, у конституційному поданні також зазначено про порушення процедури розгляду та ухвалення Закону №590.

Судом встановлено, що 16 липня 2020 року Велика палата Конституційного Суду України на відкритій частині пленарного засідання у формі письмового провадження розпочала розгляд справи за конституційним поданням 64 народних депутатів України щодо конституційності окремих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-IX, а також положень інших законодавчих актів в редакції Закону. Дослідивши матеріали справи на відкритій частині пленарного засідання, Конституційний Суд України перейшов до закритої частини для ухвалення рішення.

Водночас, станом на момент розгляду клопотання про зупинення провадження, інформація щодо вирішення справи Великою палатою Конституційного Суду України, що розглядається в порядку конституційного провадження, відсутня.

Отже, оскільки предметом розгляду конституційного подання у Конституційному Суді України є вирішення питання про відповідність Конституції України положення Закону №590, які є правовою підставою для звернення відповідача з клопотання про закриття провадження у даній справі, а тому у випадку визнання Конституційним Судом України норм ч.ч.3, 4 ст. 5 ГПК України та пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №590, та вказані норми втратять чинність та не можуть бути застосовані судом при розгляді даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/18990/19 до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 64 народних депутатів України щодо конституційності окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року 590-IX та Закону в цілому, а також положень інших законодавчих актів в редакції Закону.

Відповідач у своїх запереченнях на клопотання про зупинення провадження зазначає, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду Конституційним Судом України подання щодо конституційності окремих положень Закону № 590-IX.

Однак, суд звертає увагу, що у справі № 910/18990/19 підставою для зупинення провадження у справі є розгляд Конституційним Судом України подання та вирішення щодо неконституційності норм ч. ч. 3, 4 ст. 5 ГПК України та пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №590 та можливої втрати чинності вказаних норм, що може вплинути на прийняття остаточного рішення у даній справі під час вирішення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/18990/19.

Пунктом 8 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд зупиняє провадження у справі №910/18990/19 до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 64 народних депутатів України щодо конституційності окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-IX та Закону в цілому, а також положень інших законодавчих актів в редакції Закону.

Керуючись ст.ст. 227, 229, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання BIRGMINTON INVESTING ING про зупинення провадження у справі.

2. Зупинити провадження у справі №910/18990/19 за позовом BIRGMINTON INVESTING ING до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національний банк України, третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України про визнання договору недійсним до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 64 народних депутатів України щодо конституційності окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-IX та Закону в цілому, а також положень інших законодавчих актів в редакції Закону.

3. Зобов`язати учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 16.06.2021.

Суддя О.В. Гулевець