РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2021Справа № 910/3636/21

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Тарасюку А.Ю., розглянувши загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Приватної фірми "ВІТА" (адреса місцезнаходження: 08700, Київська обл., Обухівський район, с. Степок, вул. Корольова, буд. 2; адреса для листування: 08704, Київська обл., м. Обухів, вул. Каштанова, 29-А) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3)

про стягнення грошових коштів,

Представники сторін:

від позивача: Бондарчук О.Ю. - директор,

від відповідача: Мариніч Н.В. - адвокат,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09 березня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Приватної фірми "ВІТА" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 02.03.2021 року до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути заборгованість на суму в розмірі 302 579, 69 грн. за договором поставки № 390 (6)20УК від 30.10.2020 р./53-121-11-20-09870 від 10.11.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № 390 (6)20УК від 30.10.2020 р./53-121-11-20-09870 від 10.11.2020 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не здійснив свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.04.2021 року.

02 квітня 2021 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

06 квітня 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує на те, що позивачем допущено помилку в розрахунку заявлених до стягнення 3% річних у зв`язку з неврахуванням дати реєстрації податкових накладних в порядку п. 3.2 договору.

07 квітня 2021 року оголошено перерву у підготовчому засіданні на 05.05.2021 року.

05 травня 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

05 травня 2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача надав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідач надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2020 року між Приватною фірмою "ВІТА" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець) було укладено договір поставки товару № 390 (6)20УК/53121-01-20-09870 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити КОМБІкорм рибний стартовий РГМ-6М, код УКТ ЗЕД в кількості 4 000 кг., всього з урахуванням ПДВ на суму 301 440, 00 грн., відповідно до технічної специфікації до предмета закупівлі КОМБІкорм рибний стартовий РГМ-6М - додаток № 1 до договору.

Відповідно до п. 1.2 договору строк поставки товару грудень 2020 року.

Як узгоджено в п. 3.2 договору оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

В частині вартості товару у розмірі суми ПДВ, відповідно до п. 3.3 договору здійснюється з урахуванням порядку п. 3.2 договору та після отримання ним від постачальника податкової накладної оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЕРПН) у встановлених Податковим кодексом випадках та порядку.

На виконання умов договору постачальник поставив, а покупець прийняв 4 000 кг. КОМБІкорму рибного стартового РГМ-6М, код УКТ ЗЕД , всього з урахуванням ПДВ на суму 301 440, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1189 від 16.11.2020 року.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму в розмірі 301 440, 00 грн.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Наявною у матеріалах справи видатковою накладною № 1189 від 16.11.2020 року підтверджується, що на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 301 440, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 3.2 договору оплата за поставлений товар здійснює протягом 60 календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 301 440, 00 грн., а строк виконання грошового зобов`язання станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 301 440, 00 грн. на підставі договору. Вказана заборгованість відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з підприємства суми основного боргу у розмірі 301 440, 00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 139, 69 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних на суму в розмірі 1 139, 69 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Суд дослідив матеріали справи і дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не надав доказів сплати поставленого товару в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

15 червня 2020 року між позивачем та адвокатом Шубенко Олегом Миколайовичем було укладено договір № 8/154 про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до п. 1.1 адвокат надає клієнту послуги з правничої допомоги щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту в обсязі визначеному адвокатом разом з клієнтом.

Пунктом 3.1 договору позивач та адвокат погодили, що гонорар адвоката, в тому числі порядок обчислення гонорару за окремі послуги та етапи їх виконання, визначаються окремою угодою та сплачується клієнтом адвокату в порядку, строки та в формі визначеними такою угодою.

15 лютого 2021 року між Приватною фірмою "ВІТА" та адвокатом Шубенко Олегом Миколайовичем було укладено угоду № 4 про гонорар адвоката до договору № 8/154 про надання правової (правничої) допомоги від 15.06.2020 року, відповідно до умов якого розмір гонорару складає 7 200, 00 грн. за послуги надані адвокатом згідно п.п. 1.1-1.3 ст. 1 договору, в справі за позовом Приватної фірми "ВІТА" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення боргу та процентів за користування коштами за договором поставки товару № 390 (6)20УК/53121-01-20-09870.

Згідно з актом виконаних робіт № 1 від 17.02.2021 року адвокатом було надано, а позивачем прийнято роботи (надані послуги) згідно умов договору № 8/154 від 15.06.2020 року та угоди про гонорар адвоката від 15.02.2021 року на загальну суму 7 200, 00 грн.

Судом встановлено, що позивачем сплачено на користь адвоката Шубенка Олега Миколайовича винагороду в розмірі 7 000, 00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.02.2021 року.

Відповідач заперечуючи проти розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката посилаюється на неспівмірність його розміру зі складністю спору.

Разом з цим, відповідачем не підтверджено жодними засобами доказування неспівмірність розміру витрат.

Суд зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менше, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, як це визначено частиною шостою статті 126 ГПК України.

Отже, керуючись принципом змагальності сторін у господарському судочинстві відповідно до статті 13 ГПК України, суд при здійсненні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не зменшує з власної ініціативи розмір таких витрат, оскільки, обов`язок доведення їх неспівмірності у розумінні положень частини четвертої статті 126 ГПК України покладено на сторону, яка за результатами розгляду справи по суті повинна понести тягар компенсації таких витрат іншій стороні у справі.

Так, суд зазначає, що жодних доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Отже, враховуючи обсяг наданої позивачеві правничої допомоги, з огляду на предмет спору у даній справі, суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в сумі 7 000, 00 грн. підтверджується належними доказами та є співмірним із позовними вимогами, відтак, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) на користь Приватної фірми "ВІТА" (адреса місцезнаходження: 08700, Київська обл., Обухівський район, с. Степок, вул. Корольова, буд. 2; адреса для листування: 08704, Київська обл., м. Обухів, вул. Каштанова, 29-А; ) заборгованість на суму в розмірі 301 440, 00 грн., 3% річних в розмірі 1 139, 69 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн. та судовий збір в розмірі 4 538, 70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2021 р.

Суддя М.В. Данилова