ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
14.06.2021 Справа № 905/245/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" б/н від 02.06.2021 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
про стягнення 1 407 446,98 грн.,-
про стягнення пені в сумі 270 489,20 грн. за порушення строків виконання зобов`язання за договором підряду №1.11/49 від 28.11.2019
Рішенням господарського суду Донецької області від 14.05.2021 по справі №905/245/21 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" до Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради про стягнення 1 407 446,98 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради на товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" заборгованість в сумі 908 163,02 грн., судовий збір в сумі 13 622,44 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" про стягнення пені в сумі 270 489,20 грн. за порушення строків виконання зобов`язання за договором підряду №1.11/49 від 28.11.2019 задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" на користь Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради пеню в сумі 270 489,20 грн., судовий збір в сумі 4057,34 грн.

Згідно ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статею 244 цього Кодексу.

Позивачем у позовній заяві було заявлено про віднесення на відповідача орієнтовних витрат на правничу допомогу в сумі 92 479,60 грн.

03.06.2021 від товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" надійшла заява б/н від 02.06.2021 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 90 816,30 грн.

Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу у сумі 90 816,30 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 18.01.2021 між адвокатським бюро «Апонащенко та партнери» (далі бюро) та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" (далі клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір) № 0118/2021, відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а бюро зобов`язується надати клієнту допомогу щодо:

- правової допомоги, консультації і роз`яснень з правових питань;

- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства;

- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Згідно п. 2.1. договору бюро зобов`язується надавати правову допомогу в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.4. договору визначений цим договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди.

Згідно п. 3.1.3. договору клієнт зобов`язаний своєчасно оплачувати надані бюро та понесені бюро витрати при надання бюро правової допомоги клієнту, понесені бюро або третіми особами у зв`язку із виконанням доручень клієнта (у тому числі витрати на поїздки, відрядження, оплати державного мита та інші витрати) не пізніше наступного дня після виставлення бюро відповідного рахунку або по факту повідомлення бюро клієнта про такі витрати.

18.01.2021 між адвокатським бюро «Апонащенко та партнери» та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 0118/2021 від 18.01.2021, відповідно до п. 1 якої бюро зобов`язується за замовленням клієнта представляти інтереси останнього в судах з усіх питань, що стосуються стягнення з Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради заборгованості за договором підряду № 1.11/19 від 28.11.2019.

Вартість послуг, що надаються (гонорар) дорівнює 10 (десять) відсотків від суми, що буде стягнута з Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради за рішенням суду, але в будь-якому разі не менше 30 (тридцяти) тисяч гривень (п. 2 додаткової угоди).

Згідно п. 3 додаткової угоди оплата послуг адвоката за цим договором здійснюється наступним чином:

1) клієнт протягом 3 (трьох) робочих днів із дня отримання рахунку-фактури сплачує на поточний рахунок бюро аванс у визначеному в рахунку-фактурі розмірі;

2) протягом 5 (п`яти робочих днів з дня ухвалення судом першої інстанції на користь клієнта (стягнення коштів з Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради заборгованості), останній сплачує бюро вартість послуг, вказану у п. 2 договору за мінусом суми авансу.

Бюро вважається таким, що виконало свої обов`язки за цим договору в повному обсязі після набуття таким рішенням законної сили.

Додаткова оплата може бути сплачена клієнтом бюро за окремим рахунком, згідно замовлених клієнтом додаткових послуг або залученням для клієнта бюро необхідних для виконання доручення або завдання підрядників, виконавців (як фізичних, так і юридичних осіб).

Клієнт зобов`язаний підписати надані бюро акти приймання-передачі наданих послуг та завірити їх печаткою або надати клієнту мотивовану письмову відмову від його підписання протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання актів. Мотивованою відмовою в контексті цього пункту вважатиметься відмова клієнта від підписання акту на підставі неотримання послуг. У випадку ненадання клієнтом вмотивованої відмови від підписання актів протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання акту, послуги, надані бюро, вважаються наданими якісно, в повному обсязі та такі, що відповідають вимогам клієнта і прийнятими клієнтом.

Вищезазначений договір та додаткова угода до нього підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що при зверненні з заявою про відшкодування судових витрат на послуги адвоката сторона повинна документально довести, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату вищевказаних послуг, розрахунок таких витрат.

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2021, згідно якого адвокатським бюро «Апонащенко та партнери» були надані, а товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" отримані наступні послуги за договором про надання правової допомоги № 0118/2021 від 18.01.2021 та відповідно до додаткової угоди № 1 до цього договору від 18.01.2021 по справі: вимоги ТОВ «Будівельна компанія «Контур-М» до Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради щодо стягнення заборгованості за договором підряду № 1.11/19 від 28.11.2019:

- 18.01.2021 надані консультації клієнту щодо результатів договірних відносин клієнта по договору підряду № 1.11/19 від 28.11.2019;

- 19.01.2021 ознайомлення з матеріалами клієнта;

- 20.01.2021 аналіз судової практики по питанню клієнта;

- 22.01.2021 підготовлений та наданий клієнту проект претензії до Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради;

- 27.01.2021 зустріч в офісі клієнта (13:40 14:40);

- 29.01.2021 зустріч в офісі клієнта (13:40-14:40);

- 03.02.2021 зустріч в офісі клієнта (13:40-14:40);

- 04.02.2021- 05.02.2021 підготовлена та подана позовна заява до суду;

- 04.04.2021 05.04.2021 підготовлена та подана заява про збільшення позовних вимог до суду;

- 06.04.2021 07.04.2021 підготовлений та поданий відзив на зустрічну позовну заяву до суду;

- 13.04.2021 виїзд представника до Господарського суду Донецької області.

Загальна сума наданих послуг складає 90 816,30 грн. без ПДВ.

Вищезазначений акт приймання-передачі наданих послуг підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Апонащенко С.С. було підготовлено та надано до суду наступні документи: позовну заяву, заяви про вступ у справу як представника та проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 07.04.2021, від 08.04.2021 та від 02.05.2021, заяву про збільшення позовних вимог, відзив на зустрічну позовну заяву, клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 23.04.2021, заява про ухвалення додаткового рішення від 02.06.2021.

Також судом встановлено, що представник позивача - адвокат Апонащенко С.С. (ордер АА№1095942 від 07.04.2021) брав участь у судовому засіданні 13.04.2021, що відображено у відповідному протоколі судового засідання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За приписами ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Принцип розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи відповідачем за первісним позовом надано відзив на позовну заяву, в якому останній наполягав на тому, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 92 479,60 грн. не відповідає критеріям розумності та співмірності. Крім того, вказаний спір виник саме у зв`язку з неналежним виконанням позивачем за первісним позовом своїх зобов`язань за договором підряду №1.11/49 від 28.11.2019, що спричинило шкоду інтересам територіальної громади міста Маріуполь.

За висновком суду, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 90 816,30 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Як вбачається зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2021, адвокатським бюро «Апонащенко та Партнери» до загальної суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 90 816,30 грн. включено такі види послуг: надання консультації клієнту щодо результатів договірних відносин клієнта по договору підряду № 1.11/19 від 28.11.2019, ознайомлення з матеріалами клієнта, аналіз судової практики по питанню клієнта, підготовлений та наданий клієнту проект претензії до Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради, 3 зустрічі в офісі клієнта ( загальний час 3 години), підготовка та подання позовної заяви, підготовка та подання заяви про збільшення позовних вимог, підготовка та подання відзиву на зустрічну позовну заяву, виїзд представника до Господарського суду.

Суд зазначає, що надання консультації клієнту щодо результатів договірних відносин клієнта по договору підряду № 1.11/19 від 28.11.2019 та ознайомлення з матеріалами клієнта, а також аналіз судової практики по питанню клієнта є невід`ємною частиною складання позовної заяви, оскільки обов`язок позивача додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прямо передбачений ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Проаналізувавши наданий позивачу за первісним позовом під час розгляду даної справи адвокатським бюро «Апонащенко та партнери» обсяг правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № 0118/2021 від 18.01.2021, враховуючи часткове задоволення первісних позовних вимог та задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі, суд, з огляду на приписи п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 28 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради (87515, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Митрополитська, будинок 5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "КОНТУР-М" (01024, місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 21, квартира 41; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 28 000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 14.06.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова