ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Справа №926/2815/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» вих.№05/03-21 від 05.03.2021 (вх.ЗАГС. №01-05/1081/21 від 29.03.2021)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 (повний текст складено 05.02.2021, суддя Ніколаєв М.І.)

у справі № 926/2815/19

за позовом Чернівецької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит»

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 548 808,34 грн.

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 передано справу №926/2815/19 за позовом Чернівецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 548 808,34 грн. за територіальною юрисдикцією (підсудністю) Господарському суду Івано-Франківської області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 та ухвалити нове рішення яким змінити ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 в частині не вирішення питання щодо розподілу судових витрат та покласти судові витрати на Чернівецьку міську раду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржена ухвала є незаконною в частині невирішення питання судових витрат у справі №926/2815/19, оскільки суд, приймаючи рішення від 03.02.2021 про направлення справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Господарському суду Івано-Франківської області, не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» - залишено без руху, апелянта зобов`язано протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 у справі №926/2815/19, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для надання обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу до 04.06.2021, призначено розгляд справи на 09.06.2021.

26.05.2021 на адресу суду від Чернівецької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач вказує, що оскільки оскарженою ухвалою не вирішувався спір по суті, підстав для розподілу судових витрат між сторонами в суду першої інстанції не було. Окрім того, відомостей про понесення судових витрат відповідачем у справі не має, а подання такого роду скарг спрямоване лише на затягування розгляду справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судове засідання учасники апеляційного провадження явки повноважних представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Враховуючи те, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи станом на дату засідання до суду не надходило, позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, однак, оскаржувану ухвалу слід скасувати з прийняттям нового судового рішення, з огляду на наступне.

Чернівецька міська рада звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 548808,34 грн. за використання земельної ділянки комунальної власності, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача, без укладення договорів оренди.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.12.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

24.07.2020 відповідач подав Господарському суду Чернівецької області заяву про непідсудність справи та передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю), мотивовану тим, що фактична та юридична адреса ТзОВ «ТМ «Фаворит» є м.Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, предметом позову є стягнення заборгованості, відтак, відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України справа не підсудна Господарському суду Чернівецької області.

Ухвалюючи оскаржену ухвалу про передачу справи №926/2815/16 за територіальною юрисдикцією до Господарського суду Івано-Франківської області, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спір не виник з приводу нерухомого майна, адже його предметом є майнова вимога стягнення коштів, відтак, позов Чернівецької міської ради про стягнення з ТзОВ «ТМ «Фаворит» 548 808,34 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за своєю територіальною підсудністю підлягає розгляду згідно із статтею 27 ГПК України у господарському суді за місцезнаходженням відповідача (м.Івано-Франківськ), а не нерухомого майна земельної ділянки.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування оскарженої ухвали в частині не вирішення питання щодо розподілу судових витрат та покладення судових витрат на Чернівецьку міську раду є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що ухвала про передачу справи за підсудністю до іншого суду не є судовим рішенням про вирішення спору по суті, залишення позову без розгляду чи закриття провадження у справі, при ухваленні яких статтею 129 ГПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат. Окрім того, апелянт не заявляв в суді першої інстанції клопотання щодо покладення судових витрат на відповідача.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що спір підлягає розгляду згідно із статтею 27 ГПК України у господарському суді за місцезнаходженням відповідача.

Так, предметом спору у справі є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 0,2214 га з кадастровим номером :32:001:0013, що розташована у м.Чернівцях за адресою вул.Руська, 194-А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем зареєстроване право власності на нежитлову будівлю загальною площею 854,90 кв.м., розташовану за адресою м.Чернівці, вул.Руська, 194-А, відповідач використовує земельну ділянку загальною площею 0,2214 га з кадастровим номером :32:001:0013, що розташована у м.Чернівцях за адресою вул.Руська, 194-А, для обслуговування належного йому на праві власності нежитлового приміщення, однак, ухиляється від оформлення права користування земельною ділянкою на правах оренди, що потягнуло за собою фактичне безоплатне використання вказаної земельної ділянки та недоотримання Чернівецькою міською радою суми орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою.

Слід зазначити, що предметом доказування у таких спорах є факт використання відповідачем земельної ділянки без достатніх правових підстав, фактичний розмір земельної ділянки, що використовується, розмір безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без належних на те правових підстав.

Відповідно до ч.3 ст.30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Так, у вказаній постанові (п.7.20-7.23) зазначено:

«У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.»

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, справа №926/2815/19 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, у відповідності до вимог ч.3 ст.30 ГПК України, якою врегульовано виключну підсудність справ та яка має перевагу щодо правил загальної підсудності, визначених у ст.27 ГПК України, підлягає розгляду в господарському суді за місцезнаходженням майна в Господарському суді Чернівецької області.

Відповідно до ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.277 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що суд першої інстанції при постановленні оскарженої ухвали не застосував правил ч.3 ст.30 ГПК України, що підлягали застосуванню в цьому випадку, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «ТМ «Фаворит» про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Водночас, вимоги апеляційної скарги щодо зміни ухвали Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 в частині не вирішення питання щодо розподілу судових витрат та покладення судових витрат на Чернівецьку міську раду задоволенню не підлягають, в порядку положень ст.129 ГПК України судовий збір, плачений за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» вих.№05/03-21 від 05.03.2021 (вх.ЗАГС. №01-05/1081/21 від 29.03.2021) - відмовити.

2. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

3. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2021 у справі №926/2815/19 скасувати.

4. Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Фаворит» про непідсудність справи та про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) відмовити.

5. Матеріали справи №926/2815/19 повернути до Господарського суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 22.06.2021.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.