УХВАЛА

14 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/3554/17

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління державної податкової служби у місті Києві

на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет»)

та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет»)

у справі № 911/3554/17

за кредиторською заявою Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві)

у справі № 911/3554/17

за заявою акціонерного товариства «ВТБ Банк» (АТ «ВТБ Банк» )

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Вітмет» (ТОВ «Вітмет»)

про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року відхилено повністю кредиторські вимоги Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітмет».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві, залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 у справі № 911/3554/17, залишено без змін.

24.11.2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») у справі № 911/3554/17.

Ухвалою Верховного Суду від 19.01.2021 року касаційну скаргу Головного управління державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») у справі № 911/3554/17, повернуто скаржнику з підстав не усунення недоліків визначені ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 року.

29.01.2021 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Головного управління державної податкової служби у місті Києві.

Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2021 року касаційну скаргу Головного управління державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») у справі № 911/3554/17, повернуто скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами з підстав не усунення недоліків визначені ухвалою Верховного Суду від 25.02.2021 року.

До Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління державної податкової служби у місті Києві (надіслана 19.04.2021 року, що підтверджується конвертом з штрих кодом 291) на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») у справі № 911/3554/17, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет» та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет» у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 06.05.2021 року касаційну скаргу Головного управління державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») у справі № 911/3554/17, залишено без руху. Постановлено надати Головному управлінню державної податкової служби у місті Києві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з обгрунтуванням поважності підстав його пропуску; надати суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

25.05.2021 року від скаржника надійшло клопотання на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 06.05.2021 року.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що втрете касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції було "переподано" в максимально короткий строк.

08.02.2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України»

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу (частина друга статті 288 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дійшла висновку, що такі причини є неповажними.

Вказані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника.

Крім того, Суд не визнає вказані причини пропуску процесуального строку об`єктивними та вважає їх необгрунтованими, оскільки скаржник неодноразово звертаючись до Суду касаційної інстанції зі скаргою на судові рішення не усував недоліки визначені ухвалами Верховного Суду від 16.12.2020 року, 25.02.2021 року. Зазначені ухвали скаржником отримано, що підтверджується «Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення».

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

З викладеного вбачається, що у скаржника була можливість скористатися своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції в межах строку відповідно до вимог статті 288 Господарського процесуального кодексу України, а пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при зверненні до суду Касаційної інстанції.

З огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяті до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки скаржник не навів будь-яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі "Мушта проти України", no. 8863/06, від 18.11.2010).

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, 255, 287, 288 ,292, 293 Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Головному управлінню державної податкової служби у місті Києві в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року та ухвали Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року у справі № 911/3554/17.

2.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року (в частині відхилення кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві до ТОВ «Вітмет») у справі № 911/3554/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Васьковський О.В.

Пєсков В.Г.