РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2021Справа № 910/5777/21
За позовом Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 114 965,10 грн,

Суддя Я.А. Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі-відповідач) про стягнення суми штрафу в розмірі 114 965, 10 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 909, 916 Цивільного кодексу України, ст. 313 Господарського кодексу України, ст. 6, 22, 41, 116, 130, 131 Статуту залізниць України, обґрунтовані порушенням відповідачем терміну доставки вантажу, що стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з відповідача штрафу в сумі 114 965, 10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5777/21, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

18.05.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що згідно п.16.1 договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" Енергодарської філії Товариства, яка примикає до станції Роз`їзд 20 км регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", який укладений між відповідачем та ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" як власником колій, в зв`язку з виконанням залізницею формувань маршрутів з вугіллям на коліях Запорізької дирекції залізничних перевезень відповідно до встановлених вагових норм на дільниці Таврійськ - Каховське Море - Енергодар і виконання для власника колії та його контрагентів накопичення вагонів на коліях станції дирекції, які були відчеплені від маршрутних та групових відправок з причини дотримання вагової норми на вказаній дільниці, власник колії та його контрагенти (в т.ч. позивач) претензій (позовів) на ці вагони за несвоєчасну доставку вантажів залізниці не пред`являють. Отже, на думку відповідача, внаслідок складання залізницею актів загальної форми про відчеплення частини вагонів за спірними накладними, в зв`язку зі зменшенням ваги потягів, позовні вимоги на суму 4 837, 70 грн є необґрунтованими. Крім того, в поданому відзиві відповідач просить поновити строк для його подання.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання відзиву відповідач посилається на те, що враховуючи продовження карантину своєчасне подання відзиву суттєво ускладнено.

Ухвала про відкриття провадження була отримана відповідачем 23.04.2021, останнім днем строку для подання відзиву є 11.05.2021. Відзив направлений засобами поштового зв`язку 13.05.2021.

Суд відмічає, що відповідно до пункту четвертої розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

З огляду на викладене вище, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку для подання відзиву поважними та поновити відповідачу пропущений строк для подання відзиву.

Позивач можливістю подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 між відповідачем (надалі - перевізник) та позивачем (надалі - замовник) укладено договір №00076/ЦТЛ-2018 про надання послуг (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно п. 1.2. договору під перевезенням сторони розуміють послугу, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги в передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, що затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Відповідно до п. 1.3. договору надання послуг може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

За змістом розділу 8 договору сторонами погоджено порядок застосування у межах їх договірних правовідносин електронного документообігу, а за умовами п. 8.5.2. договору оформлений електронний перевізний документ вважається оригіналом договору перевезення та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП (електронний цифровий підпис) в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання умов цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги (п.12.1. договору).

03.10.2020 за залізничною накладною № 51020329 відповідачем було прийнято до перевезення вагони №№ 53529657, 55340202, 60724986, 61015541, 61190526; 03.10.2020 за залізничною накладною № 51020311 - вагони №№ 60364403, 53589313, 61297925, 56295371, 56460751, 53514816, 53061388, 53754081; 22.10.2020 за залізничною накладною № 51309631 - вагон № 61605424; 27.10.2020 за залізничною накладною № 51424497 - вагони №№ 60724341, 53549507, 62008669, 59777706; 13.12.2020 за залізничною накладною № 52158383 - вагон № 56807654; 13.12.2020 за залізничною накладною № 52151222 - вагони №№ 53524435, 64093560; 13.12.2020 за залізничною накладною № 52158243 - вагони №№ 56166630, 56201072, 56850274, 53590287, 53125167, 62579651, 13.12.2020 за залізничною накладною № 52157757 - вагони №№ 56998032, 56874969, 56968043, 56052103, 53188454, 63568273; 24.12.2020 за залізничною накладною № 52304391 - вагони №№ 54785860, 60356938, 61012464, 59727453, 61017075, 56169824, 24.12.2020 за залізничною накладною № 52304375 - вагони №№ 55022206, 52581824, 59411033, 60458189, 56331580, 53503959; 10.10.2020 за залізничною накладною № 51135812 - вагони №№ 53520656, 55841464, 56099120, 53529921, 61016218, 62008271, 53125647, 61840245, 63524532; 10.10.2020 за залізничною накладною № 51135747 - вагони №№ 53512711, 60460672, 56151525; 10.10.2020 за залізничною накладною № 51124279 - вагони №№ 56351570, 020861, 60027943, 61076907, 63524680; 29.11.2020 за залізничною накладною № 51954071 - вагони №№ 61079356, 56125420, 62965181, 56627581, 64064983; 29.11.2020 за залізничною накладною № 51951325 - вагони №№ 56430309, 56961527, 56916190; 20.12.2020 за залізничною накладною № 52249810 - вагони №№ 56965189, 55332118, 56265176, 62257449, 52292265, 62012208, 64053960, 63783609; 12.12.2020 за залізничною накладною № 52144292 - вагони №№ 65942039, 64152721, 63028666, 16.10.2020 за залізничною накладною № 51219798 - вагони №№ 53536371, 52584539, 53073821, 58919663, 62008461; 16.10.2020 за залізничною накладною № 51218295 - вагон № 56131626; 16.10.2020 за залізничною накладною № 51219756 - вагони №№ 59426379, 61017752; 03.11.2020 за залізничною накладною № 51499044 - вагони №№ 56438187, 61016705, 56970403, 64093701; 13.11.2020 за залізничною накладною № 51684256 - вагон № 53074225; 05.12.2020 за залізничною накладною № 52042215 - вагон № 56876154; 11.12.2020 за залізничною накладною № 52131588 - вагон № 56320708.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вказаними накладними, визначені ст. 41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086, в зв`язку із чим просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 114 965, 10 грн за несвоєчасну доставку вантажу на підставі ст.116 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу, згідно ст. 909 Цивільного кодексу України, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

В силу приписів ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Приписами ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст.6 Статуту залізниць України).

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

За змістом п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

У відповідності до п.п. 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатками 1, 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: "Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна", у відповідному місці проставляється позначка "х" і заповнюється ця графа відправником.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила) (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст.41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Пунктом 2.10 названих Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Виходячи з правового аналізу вищенаведеної норми, слід констатувати, що визначений її приписами штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Тобто, у випадку якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної № 51020311 залізницею 03.10.2020 було відправлено вагони №№ 60364403, 53589313, 61297925, 56295371, 56460751, 53514816, 53061388, 53754081 та вказані вагони були доставлені позивачу згідно календарного штемпелю прибуття вантажу (графа 51 накладної) - 10.10.2020.

Як зазначає позивач у розрахунку ціни позову, який міститься в матеріалах справи за залізничної накладної № 51020311 відповідачем було прийнято вагони №№ 60797065, 56430218, 53545745, 60729423, 55332696, 56406903, 56545528, 56875149, що спростовується матеріалами справи, так за вказаною залізничною накладною відповідачем було прийнято до перевезення інші вагони, а саме вагони №№ 60364403, 53589313, 61297925, 56295371, 56460751, 53514816, 53061388, 53754081.

Отже, суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу в розм. рі 5 248, 20 грн за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№ 60797065, 56430218, 53545745, 60729423, 55332696, 56406903, 56545528, 56875149, оскільки з поданих до суду документів не можливо встановити чи взагалі вказані вагони перевозились відповідачем.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму штрафу за прострочення залізницею терміну доставки вантажу в вагонах №№ 56438187, 61016705, 56970403, 64093701, за залізничною накладною № 51499044 , у розмірі 10 366, 50 грн.

Проте, як вбачається з залізної накладної № 51499044 залізницею прийнято до перевезення п`ять вагонів, тоді як позивач просить стягнути штраф за прострочення відповідачем терміну доставки вантажу за чотири вагони, здійснивши розрахунок штрафу від проїзної плати за перевезення п`яти вагонів.

Тому суд здійснив власний розрахунок штрафу за прострочення залізницею терміну доставки вантажу в вагонах №№ 56438187, 61016705, 56970403, 64093701, за залізничною накладною № 51499044, що за розрахунком суду складає 8 293, 20 грн.

Щодо залізничних накладних №№ 51020329 - вагони №№ 53529657, 55340202, 60724986, 61015541, 61190526; № 51309631 - вагон № 61605424; № 51424497 - вагони №№ 60724341, 53549507, 62008669, 59777706; № 52158383 - вагон № 56807654; № 52151222 - вагони №№ 53524435, 64093560; № 52158243 - вагони №№ 56166630, 56201072, 56850274, 53590287, 53125167, 62579651, № 52157757 - вагони №№ 56998032, 56874969, 56968043, 56052103, 53188454, 63568273; № 52304391 - вагони №№ 54785860, 60356938, 61012464, 59727453, 61017075, 56169824, № 52304375 - вагони №№ 55022206, 52581824, 59411033, 60458189, 56331580, 53503959; № 51135812 - вагони №№ 53520656, 55841464, 56099120, 53529921, 61016218, 62008271, 53125647, 61840245, 63524532; № 51135747 - вагони №№ 53512711, 60460672, 56151525; № 51124279 - вагони №№ 56351570, 020861, 60027943, 61076907, 63524680; № 51954071 - вагони №№ 61079356, 56125420, 62965181, 56627581, 64064983; № 51951325 - вагони №№ 56430309, 56961527, 56916190; № 52249810 - вагони №№ 56965189, 55332118, 56265176, 62257449, 52292265, 62012208, 64053960, 63783609; № 52144292 - вагони №№ 65942039, 64152721, 63028666, № 51219798 - вагони №№ 53536371, 52584539, 53073821, 58919663, 62008461; № 51219756 - вагони №№ 59426379, 61017752; № 51499044 - вагони №№ 56438187, 61016705, 56970403, 64093701; № 51684256 - вагон № 53074225; № 52042215 - вагон № 56876154; № 52131588 - вагон № 56320708, то суд зазначає, що нарахування позивачем штрафу в розмірі 97 277, 10 грн, за несвоєчасну доставку вантажів у перелічених вагонах є обґрунтованим, а доданий до позовної заяви розрахунок штрафних санкцій є арифметично вірним.

Що стосується стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу в вагоні № 56131626 суд зазначає таке.

Приписами частини 1 ст. 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено обов`язок вантажовідправника сплатити перевізнику за перевезення вантажу встановлену плату. Статтею 311 Господарського кодексу України передбачено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

За змістом п.п. 2, 3 Розділу I Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (далі - Збірник тарифів), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, вбачається, що тарифи, збори та плати, наведені у цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування для всіх суб`єктів господарювання, які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом. Державні регульовані тарифи встановлюються, зокрема, на внутрішні вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України, користування вагонами і контейнерами перевізника, роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.

Пунктами 6, 11 Розділу I Збірника тарифів визначено, що тарифи застосовуються при визначенні плати за перевезення вантажів вантажною і великою швидкістю та пасажирськими поїздами за відстань залізницями України у внутрішньому сполученні - від станції відправлення до станції призначення, які відкриті від виконання комерційних операцій згідно з Тарифним керівництвом №4 залізниць України; плата за перевезення визначається згідно з Правилами застосування тарифів, наведеними в Розділі II цього Збірника. Для розрахунку плати за перевезення вантажів потрібно визначити належність вагона - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення в порожньому стані, і вибрати тарифну схему; при перевезенні вантажів у вагоні перевізника, крім транспортерів, базова ставка плати визначається як сума інфраструктурної для вагонів перевізника та вагонної складових плати (тарифу), що передбачено підпунктом 1.1.5 п.1.1 Розділу II Збірника тарифів. Після встановлення номера тарифної схеми, що відповідає даному виду відправки та перевезенню, необхідно звернутись до таблиць Розділу IV цього Збірника, в яких наведені базові ставки плати за перевезення відповідно до відстані перевезення (підпункт 1.1.11 п.1.1 Розділу II Збірника тарифів).

Отже, законодавцем передбачено встановлення державних регульованих тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, що зумовлює визначення плати за перевезення вантажу залізницею із застосуванням тарифних схем, що встановлені Розділом IV. Ставки плати за перевезення Збірника тарифів на перевезення вантажів.

Пунктом 1.2 Розділу IV Збірника тарифів передбачено, що плата за тарифними схемами визначається залежно від відстані перевезення, а, відтак, є провізною платою, що справляється перевізником за доставку вантажу залізницею до станції призначення.

Згідно з пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу є системою цінових ставок та правил їх застосування, за якими провадяться розрахунки за перевезення залізницями, тоді як збори - цінові ставки, за якими провадяться розрахунки за виконання підприємствами залізничного транспорту робіт та послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу.

За змістом п. 3 Розділу I Збірника тарифів вбачається, що поряд з платою за перевезення (провізною платою) державні регульовані тарифи також встановлюються на користування вагонами перевізника та роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в Розділі III цього Збірника. Плата за користування вагонами та збори нараховуються за ставками, які діяли в ті дні, коли надавалися послуги, а додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені тарифами і викликані причинами, що не залежали від перевізника, нараховуються за ставками, що діють на дату виникнення цих витрат (п. 9 Розділу I Збірника тарифів.

Отже, Статутом залізниць України та Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом визначено різновиди платежів, що сплачуються відправником вантажу на користь залізниці за перевезення вантажу до станції призначення, а саме тариф на перевезення вантажу як "провізна плата" за перевезення вантажу у вагонах перевізника, власному чи орендованих вагонах або перевезення вагонів у порожньому стані, що не включає вартості робіт і послуг залізниці, пов`язаних з перевезенням вантажу (суми зборів), а також "інші платежі", які включають збори за виконання робіт та надання послуг залізницею, пов`язаних з перевезенням вантажів (плата за користування вагонами перевізника, плата за проїзд провідників, плата за охорону та супроводження), та додаткові витрати під час перевезення вантажу, не передбачені тарифами та зумовлені причинами, що не залежать від залізниці як перевізника.

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено накладну як основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил оформлення перевізних документів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем; відповідно до п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача; накладна є одночасно договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Додатком №1 до Правил оформлення перевізних документів визначено форму накладної як перевізного документа на залізниці із розшифруванням даних, що вносяться до її граф; додатком №2 до цих Правил зазначено форму відомості вагонів. Так, до накладної залізницею-перевізником вносяться відомості щодо провізної плати (графа 31), плати за проїзд провідника (графа 32), плати за охорону вантажу залізницею (графа 33), інших платежів, сплачених на станції відправлення (графи 35, 36, 37), а також усього суми платежів, сплачених відправником (графа 34).

Відтак, у графі 34 залізничної накладної відображається загальна сума платежів, сплачених відправником на користь залізниці та зазначених у графах 31-33, 35-37 такого перевізного документа, в тому числі провізної плати, як плати за перевезення, та зборів за роботи і послуги, надані залізницею під час перевезення вантажу.

Законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.

Пунктом 116 Статуту залізниць України визначено шкалу розрахунку штрафу, що підлягає до сплати залізницею одержувачу вантажу за порушення термінів його доставки, розмір якого залежить від кількості прострочених діб доставки вантажу та розраховується у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, сплаченої відправником на користь залізниці-перевізника.

Тобто сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею обчислюється, виходячи із даних щодо суми провізної плати, зазначеної у конкретній залізничній накладній (графа 31), на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу залізничним транспортом, що узгоджується з приписами ч. 3 ст. 313 Господарського кодексу України, пунктів 6, 23 Статуту залізниць України, п.1.2. Правил оформлення перевізних документів, п.1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Водночас, погоджена сторонами спору в графі 34 спірних накладних вартість послуги перевезення, до якої поряд з тарифом на перевезення (провізною платою) включено збори за надання залізницею послуг і виконання робіт, пов`язаних з перевезенням вантажів, не є провізною платою в розумінні ч.1 ст. 916 Цивільного кодексу України, частин 1, 5 ст. 307 Господарського кодексу України та пунктів 2, 3 Розділу I, пункту 1.1. Розділу II Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України.

Як вбачається з розрахунку штрафу, долученого позивачем до позовної заяви, за прострочення доставки залізницею вантажу в вагоні № 56131626 за залізничною накладною № 51218295, сума штрафу складає 2 073, 30 грн.

Проте у вказаній залізничній накладній не зазначена провізна плата, а тому суд позбавлений можливості перевірити чи наданий розрахунок є вірним.

За таких обставин, суд відмовляє в стягнені штрафу в сумі 2 073, 30 грн за несвоєчасну доставку вантажу в вагоні № 56131626 за залізничною накладною № 51218295.

Отже, суд приходить до висновку, що загальна сума штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача за прострочення доставки вантажу в всіх перелічених вагонах, складає 105 570, 30 грн (8 293, 20 грн + 97 277, 10 грн).

Твердження відповідача про те, що згідно п.16.1 договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" Енергодарської філії товариства, яка примикає до станції Роз`їзд 20 км Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", який укладений між відповідачем та Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" як власником колій, у зв`язку з виконанням залізницею формувань маршрутів з вугіллям на коліях Запорізької дирекції залізничних перевезень відповідно до встановлених вагових норм на дільниці Таврійськ - Каховське Море - Енергодар та виконання для власника колії та його контрагентів накопичення вагонів на коліях станції дирекції, які були відчеплені від маршрутних та групових відправок з причини дотримання вагової норми на вказаній дільниці, власник колії та його контрагенти (в т.ч. позивач) претензій (позовів) на ці вагони за несвоєчасну доставку вантажів залізниці не пред`являють, а отже, внаслідок складання залізницею актів загальної форми про відчеплення вагонів за залізничними накладними №№ 51309631, 51951325 у зв`язку зі зменшенням ваги потягів, позовні вимоги на суму 4 837, 70 грн є необґрунтованими, судом відхиляються, оскільки правовідносини, які виникли з цього правочину стосуються саме його сторін, а позивач, в свою чергу, не є стороною договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019.

Правовідносини сторін даної справи врегульовані, зокрема, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору №00076/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 16.02.2018 та нормами чинного законодавства України, щодо відносин, які виникли з перевезення вантажів залізничним транспортом, а тому твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин умов договору №ПР/М-19-597НЮдч від 30.07.2019, укладеного між відповідачем та третьою особою, є хибним.

Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

- виконання митних та інших адміністративних правил;

- тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

- необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

- вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

- інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

При цьому, суд звертає увагу на те, що наявність відмітки у перевізних документах про затримку вантажу, не звільняє відповідача від обов`язку довести ті обставини, які дають останньому право на збільшення терміну доставки вантажу, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу.

З наявних в матеріалах справи документів убачається, що відповідачем не надано жодного доказу, який би засвідчував факт затримки вантажу за вищенаведеними накладними в зв`язку з порушеннями, допущенними відправником або одержувачем, оскільки зафіксовані в частині спірних накладних обставини складання актів про відчеплення вагонів, направлення їх на контрольне зважування, зменшення ваги потягу тощо не доводить факту наявності у діях зазначених осіб порушень, що зумовили затримку вагонів.

Суд зазначає, що обов`язок з організації належного перевезення в межах нормативних строків доставки покладається саме на відповідача, як перевізника у даних спірних правовідносинах та, відповідно, вказані обставини не залежать від відправника чи одержувача.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 105 570, 30 грн штрафу за прострочення доставки вантажу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (69006, місто Запоріжжя, вулиця Добролюбова, будинок 20, ідентифікаційний код 00130872) 105 570 (сто п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) грн 30 коп. штрафу та 2 084 (дві тисячі вісімдесят чотири) грн 50 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А. Карабань