ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року Справа № 904/51/21

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/51/21 (суддя Фещенко Ю.В., повне рішення складено 06.04.2021)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" , м. Київ

до Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 33 860 грн

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог та рішення суду.

У січні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (надалі відповідач) та просило стягнути суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 33 860,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до полісу №АО/4128471 від 02.08.2019 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 33 860,00 грн потерпілій особі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія відповідача, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, - Комунального підприємства "Кривбасводоканал".

Також просив суд стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 102,00 грн та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн.

Відповідач позов заперечував, посилаючись на технічну справність автомобіля на час виїзду та справність гальмівної системи; відсутність підстав для застосування підпункту "г" п.п. 38.1.1 п. 38.1 статті 38 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ; безпідставність посилання позивача на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.04.2020 у справі № 211/1932/20, як на доказ своїх позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/51/21 (суддя Фещенко Ю.В.) позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" 33 860,00 грн страхового відшкодування, 2 102,00 грн витрат по сплаті судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог, вини працівника відповідача в скоєнні ДТП, наявністю правових підстав для стягнення сплаченої шкоди в порядку регресу.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд не врахував, що відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00673-01245-19 від 30.10.2019 він визнаний технічно справним; після оформлення ДТП автомобіль без зовнішньої допомоги поїхав з місця події та продовжував роботу до 19-30 год; безпідставним є посилання суду на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.04.2020 у справі № 211/1932/20, та преюдиційність фактів, встановлених у цій постанові, оскільки судом не було досліджено та встановлено докази, які б вказували на конкретні невідповідності технічного стану ТЗ існуючим вимогам Правил дорожнього руху; позивачем не дотримано положень чинного законодавства в сфері страхування щодо порядку розслідування страхового випадку, причин його настання, розміру збитків.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її доводів заперечив, вказує, що факти винної поведінки працівника відповідача та причини скоєння ДТП встановлені Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу від 08.04.2020 у справі № 211/1932/20, та підтверджується іншими доказами у справі в сукупності. Просить рішення суду залишити без змін. Вказав на понесення додаткових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, про відшкодування яких надіслав суду заяву від 03.06.2021.

Апелянт у відповіді на відзив підтримав доводи своєї апеляційної скарги, наполягав, що відсутні підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання автомобіля існуючим вимогам ПДР.

Процедура.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26.04.2021 для розгляду зазначеної апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія", як страховиком, та Комунальним підприємством "Кривбасводоканал", як страхувальником, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Поліса №АО/4128471 від 02.08.2019, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 ; строк дії поліса з 05.08.2019 до 04.08.2020 (а.с.17).

25.03.2020 в м. Кривому Розі по вул.Дніпропетровське шосе водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно-справний стан транспортного засобу, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився в попутному напрямку прямо та зупинився для надання переваги в русі при увімкненому забороняючому червоному сигналі світлофора, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.04.2020 у справі №211/1932/20 встановлено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3. та 12.1. Правил дорожнього руху України. Як вбачається із постанови, у судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, підтвердив вищезазначені обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, а також причини її виникнення (а.с.24-25).

У Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (форма для Страхувальника), яка підписана двома представниками Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на наступний після ДТП день - 26.03.2020, відповідач вказав, що причиною виникнення ДТП стало те, що при натисканні на педаль гальм відбулося падіння педалі до підлоги кабіни (а.с.15-16). Аналогічні дані зафіксована також у поясненнях, наданих Управлінню патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції (а.с.29).

Внаслідок ДТП власнику автомобіля ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , була завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно з Ремонтною калькуляцією № 2680/20-ZI від 08.04.2020, склав 85 772,80 грн (а.с.42-47).

Позивач склав страховий акт № ОЦ/007/001/20/0056, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 33 860,00 грн.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_2 про страхове відшкодування від 26.03.2020 (а.с.12), на підставі складеного страхового акту №ОЦ/007/001/20/0056 від 26.03.2020 Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 33 860,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №11544 від 09.07.2020, (а.с.11) та відповідає різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (знищення транспортного засобу), в межах страхової суми (ліміту відповідальності), передбаченої пунктом 4 Полісу.

Посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу - ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , існуючим вимогам Правил дорожнього руху, позивач на підстав підпункту "г" п.п. 38.1.1 п. 38.1 пункту 38.1.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із претензією вих. №2831/17 від 15.09.2020 щодо відшкодування виплати в порядку регресу (а.с.8). Відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування (лист №11478 від 28.09.2020).

Стягнення страхової виплати в порядку регресу з винної особи і є предметом цього позову.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку про наявність правовідносин страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регулюються як загальними цивільно-правовими нормами, так і спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон №1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, що зазначає позивач підставою позову.

Суд встановив, що позивач виплатив власнику транспортного засобу марки ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , відшкодування витрат, пов`язаних з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини водія відповідача, у сумі 33 860 грн. Матеріалами справи підтверджено, що ДТП сталося внаслідок того, що перед виїздом водій не перевірив і не забезпечив технічно-справний стан транспортного засобу, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати, а саме неспрацювання педалі гальм (при натисканні на педаль гальм відбулося падіння педалі до підлоги кабіни).

Вказане свідчить саме про невідповідний технічний стан автомобіля, 2003 року випуску, та є порушенням пунктів 2.3., 12.1. Правил дорожнього руху України.

Вказані вимоги до транспортних засобів також встановлені ст. 33 Закону України "Про дорожній рух", згідно якої технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Як вірно зазначив суд першщої інстанції з посиланням на підпункт 3.2.2 пункту 3.2 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №974 від 05.08.2008, та Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012, протягом усього ходу педаль привода гальмових механізмів повинна чинити пружний опір, не мати "провалів" і затримки у русі. Така несправність, як неможливість привести гальмовну систему у дію, відноситься до небезпечної невідповідності складових частин гальмової системи.

За встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявності підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.

За приписами частин 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини заподіювача шкоди, та відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки.

Суд встановив, що не заперечується відповідачем, що водій ОСОБА_1 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував свої трудові функції.

Тому в силу положень статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Причини ДТП встановлені постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.04.2020 у справі № 211/1932/20, підтверджені поясненнями водія, у Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду зі сторони Комунального підприємства "Кривбасводоканал" та поясненнях, наданих Управлінню патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції (а.с.29).

Вказані обставини апелянтом не спростовані.

Його посилання на протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00673-01245-19 від 30.10.2019, згідно якого ТЗ визнаний технічно справним, правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки такий технічний огляд було проведено задовго до події ДТП, яка сталася 25.03.2020, тобто майже через п`ять місяців після зазначеної перевірки.

Після події ДТП відповідач не встановив причин неспрацювання педалі гальм, не провів огляду чи експертизи ТЗ, які б спростували пояснення самого водія, тому його доводи не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

За таких обставин докази, надані позивачем є більш вірогідними щодо підтвердження факту та причин скоєння ДТП, ніж доводи відповідача, які не підтверджені доказами.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн апеляційна скарга не містить доводів та вимог, тому в силу положень ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

За викладених обставин суд першої інстанції прийшов до правомірних висновків про обґрунтованість і доведеність позовних вимог та законно задовольнив позов.

Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/51/21, як прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Від позивача 03.06.2021 електронною поштою та 14.06.2021 повторно поштовим зв`язком надійшов супровідний лист щодо надання суду акту про надання правничої допомоги №104 від 31.05.2021 та платіжного доручення №14955 від 31.05.2021 на суму 3000 грн. У вказаному листі позивач просив долучити ці докази до справи та врахувати їх при розподілі судових витрат.

Правила подання доказів щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу визначені ст. 126, 129 ГПК України з врахуванням положень ст. 164, 170 ГПК щодо направлення копій заяв, клопотань та доданих до них доказів іншим учасникам справи. Доказів направлення відповідачу у справі заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та доказів на їх підтвердження позивачем не надано, що позбавляє іншу сторону висловити свої міркування з приводу розміру заявлених витрат, наданих доказів, заявити клопотання про їх зменшення тощо.

За таких обставин заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу апеляційним судом залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/51/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/51/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Комунальне підприємство "Кривбасводоканал".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв