ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
29.03.2021р. м.Харків Справа № 905/2055/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
при помічнику судді (за дорученням) Гулевич В.В.,
розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Романської Надії Романівни за вх.№5418/19 від 19.03.2021р. про зміну способу і порядку виконання рішення та наказу
у справі № 905/2055/19
за позовом Фізичної особи-підприємця Романської Надії Романівни
до відповідача Маріупольської міської ради Донецької області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача гр. ОСОБА_1
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки,
за участю учасників справи:
від позивача (стягувача, заявника): не з`явився
від відповідача (боржника): не з`явився
від третьої особи: не з`явився
від ВК Маріупольської міської ради Донецької області: не з`явився
В С Т А Н О В И В:
Рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2020р. у справі №905/2055/19 позов ФОП Романської Н.Р. задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Маріупольської міської ради від 30.07.2019р. №7/43-4221 «Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 фізичній особі Романській Н.Р.». Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 19.05.2014р., зареєстрованого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 30.05.2014р. за №5903073 (у редакції згідно резолютивної частини рішення). Стягнуто з Маріупольської міської ради Донецької області на користь ФОП Романської Н.Р. судовий збір у розмірі 3 842 грн.

12.08.2020р. на виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ.

19.03.2021р. за вх. №5418/21 господарський суд одержав заяву ФОП Романської Н.Р. про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2020р. та судового наказу від 12.08.2020р. у справі №905/2055/19 в частині стягнення з боржника - Маріупольської міської ради Донецької області судового збору у розмірі 3 842 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету м. Маріуполя, розміщених на рахунках ВК Маріупольської міської ради Донецької області, відкритих в УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області.

В обґрунтування заяви позивач (стягувач, заявник) посилається на повернення УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області наказу господарського суду Донецької області від 12.08.2020р. у справі №905/2055/19 без виконання з огляду на те, що Маріупольська міська рада Донецької області в управлінні не обслуговується та рахунки на її ім`я не відкрито, що, в свою чергу, унеможливлює виконання рішення у справі № 905/2055/19. При цьому, з огляду на те, що виконавчим органом Маріупольської міської ради Донецької області та розпорядником бюджетних коштів є її виконавчий комітет, виконання цього рішення має відбуватись за рахунок коштів місцевого бюджету, які розміщені рахунках виконавчого комітету, відкритих в УДКСУ м. Маріуполя Донецької області.

Ухвалою суду від 19.03.2021р. призначено заяву ФОП Романської Н.Р. за вх.№5418/21 від 19.03.2021р. про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2020р. та судового наказу від 12.08.2020р. у справі №905/2055/19 до розгляду у судовому засіданні на 29.03.2021р.

Учасники справи, а також ВК Маріупольської міської ради Донецької області про дату, час і місце судового засідання повідомлені шляхом направлення ухвали суду від 19.03.2021р. на їх юридичні адреси, а також здійснення телефонограм, але у судове засідання не з`явились.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що у заяві позивач (стягувач, заявник) просив суд проводити розгляд заяви без його участі, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 202 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути заяву по суті.

У судовому засіданні 29.03.2021р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст.129-1 Конституції України судове рішення ухвалюється іменем України та є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ст.18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Зі змісту ст.331 ГПК України вбачається, що підставою для зміни способу або порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, одночасна зміна і способу, і порядку виконання рішення процесуальним законом не передбачена; згоди сторін на вжиття таких заходів положення ГПК України не вимагають; змінюючи спосіб або порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Під зміною способу або порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку або способом, раніше встановленими.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Спосіб виконання означає визначений рішенням суду зміст вчинення виконавчих дій, зміна способу виконання рішення можлива за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості, шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (з майнової на грошову чи навпаки). Порядок виконання означає послідовність вчинення виконавчих дій.

Приписами ч. 2 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, в т. ч. механізм здійснення безспірного списання коштів, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затв. Постановою КМУ №845 від 03.08.2011р. (далі - Порядок).

У п. 2 Порядку встановлено, що боржники це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п.24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п.3 Порядку).

Як вище встановлено судом, на виконання рішення від 10.03.2020р. у справі №905/2055/19 господарським судом Донецької області 12.08.2020р. видано наказ про стягнення з Маріупольської міської ради Донецької області на користь ФОП Романської Н.Р. судового збору у розмірі 3 842 грн.

Цей наказ пред`явлений до УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області, але листом останнього № 03-25/2892 від 09.12.2020р. повернутий без виконання на підставі п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою №845 від 03.08.2011р. Кабінету Міністрів України з посиланням на те, що Маріупольська міська рада в УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області не обслуговується, рахунки на її ім`я не відкрито.

Згідно зі ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону).

Частиною 2 ст.64 цього Закону визначено, що сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

У пп.4 п. «а» ст.28 Закону визначені повноваження в галузі бюджету, фінансів і цін органів місцевого самоврядування, а саме, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Статтею 22 БК України встановлено, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет. Головний розпорядник бюджетних коштів забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової і бюджетної звітності у порядку, встановленому законодавством.

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 29.12.2015р. №7/3-26, затверджено в т.ч. структуру виконавчих органів міської ради, до якої віднесено, зокрема, виконком міської ради.

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 23.12.2020р. № 8/2-14 затверджено Регламент ВК Маріупольської міської ради, згідно з яким останній є виконавчим органом Маріупольської міської ради, їй підзвітний та підконтрольний. Виконком міськради є юридичною особою, має гербову печатку із зображенням Державного Герба України, самостійний баланс, поточні рахунки в Управлінні Держаної казначейської служби України в Донецькій області, валютні рахунки банках, відокремлене майно, а також інші ознаки і права юридичної особи, передбачені цивільним законодавством.

Зі змісту наведених норм законодавства та рішень міської ради вбачається, що ВК Маріупольської міської ради Донецької області є виконавчим органом, який належить до структури Маріупольської міської ради Донецької області, та головним розпорядником бюджетних коштів в м. Маріуполі, який має відкриті в УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області рахунки та здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету.

Отже, приймаючи до уваги відсутність відкритих у Маріупольської міської ради Донецької області в УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області рахунків, суд погоджується з доводами позивача (стягувача, заявника) про неможливість виконання рішення суду у раніше встановленому порядку та вважає за необхідне змінити його шляхом стягнення з Маріупольської міської ради Донецької області судового збору у розмірі 3 842 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету м. Маріуполя, розміщених на рахунках ВК Маріупольської міської ради Донецької області, відкритих в УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області.

З урахуванням викладеного, а також того, що у даному випадку йдеться про зміну саме порядку виконання рішення суду (а не способу), подана заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Романської Надії Романівни за вх.№5418/21 від 19.03.2021р. задовольнити частково.

2.Змінити порядок виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2020р. та наказу господарського суду Донецької області від 12.08.2020р. у справі №905/2055/19 в частині стягнення з Маріупольської міської ради Донецької області судового збору у розмірі 3 842 грн. шляхом стягнення з рахунків, відкритих в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області на ім`я Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (87500, Донецької області, м. Маріуполь, пр.Миру, б.70; ідент. код ЄДР 04052784), на яких розміщені кошти місцевого бюджету Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецької області, м. Маріуполь, пр.Миру, б.70; ідент. код ЄДР 33852448), на користь Фізичної особи-підприємця Романської Надії Романівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судового збору у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

3.У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Згідно із ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повна ухвала складена 05.04.2021р.

Суддя Л.В. Ніколаєва