УХВАЛА

22 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/14499/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж Інспект"

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Адекс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ВГК-1"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна"

про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 (повний текст складено 03.07.2020) у справі № 910/14499/18, подана 23.03.2021 через апеляційний господарський суд разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням неповажними підстав, наведених у клопотанні скаржника про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, та надано строк для усунення недоліків до 30.06.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

10.06.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" про усунення недоліків касаційної скарги.

Розглянувши подану заяву Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у заяві про усунення недоліків не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних та непереборних обставин, що стали причиною його пропуску строку, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Вперше подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" касаційну скаргу ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2021 поновлено строк на касаційне оскарження та залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із ненаданням доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та надано строк для усунення недоліків до 01.03.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі № 910/14499/18 повернуто заявникові на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник у визначений строк вимоги ухвали суду від 29.01.2021 не виконав.

Звертаючись повторно з касаційною скаргою, 23.03.2021 (що підтверджується поштовим конвертом) скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим, що у зв`язку з карантинними обмеженнями і пандемією Товариство було змушено скоротити штат працівників, які працювали у місті Києві. Директор Товариства і усі його працівники перебувають у місті Львові, а адвокат Мітюрін С.О. має зареєстроване робоче місце адвоката та постійно перебуває у місті Києві, внаслідок чого реалізація процесуальних прав скаржника є значно ускладненою. Також зазначає, що після повернення йому касаційної скарги ухвалою Суду від 16.03.2020, яку він отримав 22.03.2021, повторно подає касаційну скаргу упродовж одного дня після її отримання.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням неповажними підстав, наведених у клопотанні скаржника про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, та надано строк для усунення недоліків до 30.06.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

10.06.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник навів ті ж самі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, які ним було наведено у касаційній скарзі, поданій 23.03.2021.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що наведені скаржником підстави на поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвалою від 31.05.2020 вже визнано неповажними, тобто такими, що не були об`єктивно непереборними обставинами, які не залежали від волевиявлення скаржника та не могли бути усунені/виконані у строки встановлені судом при поданні первинної касаційної скарги. Інших обставин щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржником наведено не було.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на зазначене, Суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про поновлення вказаного строку відсутні, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження мали для скаржника суб`єктивний характер та залежали виключно від нього самого.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі № 910/14499/18 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 116, 119, 174, 234, 242, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі № 910/14499/18.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (в тому числі оригінал платіжного доручення № 225 від 25.02.2021 на суму 101 256,00 грн) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Логістік Україна".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді І.С. Берднік

І.С. Міщенко