номер провадження справи 9/42/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 Справа № 908/776/21

м.Запоріжжя

За позовом: Національного природного парку Великий Луг, (71673, Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, вул. Таврійська, буд. 60 А)

до відповідача: Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), (71600, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул. Театральна, буд.14)

про зняття арешту

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Макогон О.А.;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Національного природного парку Великий Луг до відповідача: Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), з позовними вимогами про:

- зобов`язання Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з майна, що належить Національному природному парку Великий Луг, який накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції від 26.03.2014 № 42548886;

- виключення відомостей з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно та Реєстру обтяжень рухомого майна запис № 5221827 від 03.04.2014 (індексний номер 12159614 від 03.04.2014) про арешт нерухомого майна, накладеного на підставі постанови відділу ДВС від 26.03.2014 в межах виконавчого провадження № 42548886 щодо примусового виконання наказу № 908/3572/2013 від 10.01.2014 Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/776/21, присвоєний номер провадження 9/42/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.04.2021. Ухвалою суду від 27.04.2021 підготовче засідання відкладено на 25.05.2021. Ухвалою суду від 25.05.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 10.06.2021.

08.06.2021 на електронну адресу суд від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи № 908/776/21 без участі його представника за наявними в матеріалах справи документами.

Явка сторін в судове засідання 10.06.2021 судом обов`язковою не визнавалась.

10.06.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є вимоги позивача, викладені у позовній заяві, які підтримані позивачем у повному та мотивовані, зокрема, наступним. Комісією з питань передачі окремого індивідуального визначеного майна встановлено, що на Причеп Лафет ПГМФ 8902 накладено арешт. Згідно з карткою арешту № 4893 від 26.03.2014 вказаний транспортний засіб поставлено на облік до БД АРЕШТ (дата занесення операції на автоматизований облік: 05.04.2014). Василівським районним ВДВС на звернення позивача повідомлено, що відповідно до відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження 26.03.2014 накладено арешт на майно НПП «Великий Луг» у виконавчому провадженні №42458886 при примусовому виконанні наказу № 908/3572/13 від 10.01.2014, виданого Господарським судом Запорізької області на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2013 (справа № 908/3572/13) за позовом ТОВ «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш» до НПП «Великий Луг» про заборгованості та витрат по сплаті судового збору. 20.02.2015 виконавче провадження №42548886 було закінчено відповідно до пункту 8 частини 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Однак за вказаним виконавчим провадженням рішення про зняття арешту з майна державним виконавцем не приймалось. Крім того, виконавчою службою повідомлено, що надати детальну інформацію за вищевказаним виконавчим провадженням не представляється можливим у зв`язку з тим, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів становить 3 роки. Позивач зазначив, що НПП «Великий Луг» не має боргу по сплаті будь-яких платежів за виконавчими документами, рішеннями судів; станом на 28.01.2021 відкритих виконавчих проваджень відносно НПП «Великий Луг» немає. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №Р73964 від 17.11.2020 за НПП «Великий Луг» відсутня інформація про обтяження будь-якого рухомого майна, у тому числі вказаного транспортного засобу (витяг додається). У зв`язку із виникненням арешту майна, який не знято, порушено законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Позов обґрунтовано ч. 1 ст. 317, ст. 321 ЦК України, ст. 60 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідачем подано до суду відзив в якому він заперечив проти позову з наступних підстав. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог посилається на той факт, що арешт на майно Національного природного парку «Великий Луг» накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 42548886 при примусовому виконанні наказу № 908/3572/13 від 10.01.2014, виданого Господарським судом Запорізької області про стягнення з НПП «Великий Луг» на користь ТОВ "Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування "Пожспецмаш" заборгованості в сумі 615200,76 грн. Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження сторонами виконавчого провадження № 42548886 є наступні особи: боржник: Національний природний парк "Великий Луг", код за ; стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування "Пожспецмаш". 20.02.2015 року виконавче провадження № 42548886 закінчено згідно пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на час вчинення виконавчих дій). У зв`язку із нестягненням виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, за виконавчим провадженням № 42548886 при примусовому виконанні наказу № 908/3572/13 від 10.01.2014, що видав Господарський суд Запорізької області, державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження рішення про зняття арешту з майна НПП «Великий Луг» не приймалося. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконанні судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавчі провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів. Посилання позивача в позовній заяві щодо захисту права власності безпідставними, оскільки за змістом поданої позовної заяви між позивачем і відповідачем немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється. У зв`язку з тим, що Василівський районний відділ державної виконавчі служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) є суб`єктом владних повноважень та не оспорює право власності (користування) позивача на майно, вважає, що позовна заява про зняття арешту не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 231 ГПК України просив суд закрити провадження у справі.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що НПП «Великий Луг» є власником майна, а саме: причепу Лафету ПГМФ 8902, цей факт ніким не оспорюється, документи, що підтверджують право власності на майно в наявності. Таким чином, відсутні підстави для визнання права власності на це майно. Відповідно до вимог законодавства про виконавче провадження арешт на майно боржника може бути накладений як під час відкриття виконавчого провадження, так і в процесі здійснення інших виконавчих дій. У разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження №42548886 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Виконавчі провадження за 2014 рік знищено, станом на 28.01.2021 відкритих виконавчих проваджень відносно НПП «Великий Луг» немає (про що також свідчить відповідь Відповідача). Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання минув, виконавче провадження знищене у зв`язку з закінченням строку його зберігання, боржник втратив статус боржника, проте арешт з його майна знятий не був. Будь-які звернення як в усній, так і в письмовій формі до Василівського районного ВДВС з вимогами припинити порушення права шляхом зняття арешту з майна залишилися поза увагою державних виконавців, тому НПП «Великий Луг», чиє право порушене, мусить звертатись для його захисту до суду. На момент накладення арешту на майно, НПП «Великий Луг» мало статус боржника у виконавчому провадженні, тому і звертається наразі до суду, який видав виконавчий документ. Нормами ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) виконавця виключно під час виконання судового рішення. Таким чином, звернутись зі скаргою після закінчення виконавчого провадження відповідач також не має можливості.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.12.2013 у справі №908/3572/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування Пожспецмаш були задоволені. З Національного природного парку Великий Луг () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування Пожспецмаш () стягнуто заборгованість в сумі 603138,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 12062,76 грн.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 03.04.2014 на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області №42548886 від 26.03.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, наказ № 908/3572/13 виданий 10.01.2014 Господарським судом Запорізької області, було внесено реєстраційний запис про арешт рухомого майна боржника: Національний природний парк «Великий Луг», . Реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер 14282728.

Також згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень 03.04.2014 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області від 26.03.2014 про арешт майна боржника та заборону оголошення на його відчуження № 42548886, державним реєстратором Реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області було внесено запис про арешт всього нерухомого майна Національного природного парку «Великий Луг», . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12159614 від 03.04.2014.

Постановою від 20.02.2015 старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області (на сьогодні - Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) закрито виконавче провадження ВП № 42548886 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3273/13, виданого 10.01.2014, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням.

Позивач у даній справі Національний природний парк «Великий Луг» звернувся до відповідача Василівського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з листом від 25.01.2021 вих. № 36/02, за яким, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження щодо виконання наказу № 908/3572/13 виданого 10.01.2014 Господарським судом Запорізької області у зв`язку з його повним фактичним виконанням, просив направити до відповідних органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження інформацію про підтвердження зняття арешту, накладеного на майно, що належить НПП «Великий Луг», зокрема, транспортного засобу причіпу Лафет марки ПГМФ, модель 8902, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Василівським районним відділом ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у відповідь на звернення позивача листом від 25.01.2021 вих. № 18.1-8/3046 повідомлено, що відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження 26.03.2014 арешт на майно НПП «Великий Луг» накладено у виконавчому провадженні № 42458886 при примусовому виконанні наказу №908/3572/13 від 10.01.2014, виданого Господарським судом Запорізької області, про стягнення з НПП «Великий Луг» на користь ТОВ «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш» заборгованості в сумі 615200,76 грн. Вказано, що 20.02.2015 виконавче провадження №42548886 закінчено згідно пункту 8 частини 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час вчинення виконавчих дій). За виконавчим провадженням №42548886 державним виконавцем рішення про зняття арешту з майна НПП «Великий Луг» не приймалося. З посиланням на положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлені підстави для зняття арешту з майна боржника, зазначено про відсутність відомостей про надходження на рахунок органу державної виконавчої служби виконавчого збору у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає стягненню, та витрат на проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням №42458886. Крім того, виконавчою службою повідомлено, що надати детальну інформацію за вказаним виконавчим провадженням, яке завершено у 2015 році, не є можливим у зв`язку з тим, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, після чого вони підлягають знищенню.

Враховуючи викладені обставини, Національний природний парк "Великий Луг" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/776/21.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього праві чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999, який був чинним на час винесення постанови від 20.02.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 42548886, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В частині 2 ст. 50 цього Закону передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У постанові від 20.02.2015 про закриття виконавчого провадження ВП № 42548886 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3572/13, виданого 10.01.2014, у зв`язку із повним фактичним виконанням, про зняття арешту з майна боржника Національного природного парку «Великий Луг» не зазначено.

Як слідує з пояснень Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) матеріали виконавчого провадження ВП № 20919450 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3572/13 від 10.01.2014 було знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання завершених виконавчих проваджень.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 та є чинним на час розгляду даної справи, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини наведено у частині 4 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження. Згідно з частиною 5 цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Із змісту статей 319, 321, 391 ЦК України слідує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. При цьому, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (п. 57, п. 58 Постанови). Аналогічні висновки містяться у Постановах від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16, від 18.06.2019 у справі № 924/478/18.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлює право кожного на ефективний засіб юридичного захисту.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції).

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами. Зокрема, у рішенні від 09 грудня 2010 року у справі Буланов та Купчик проти України (заяви № 7714/06 та № 23654/08) ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (пункти 27, 28, 38-40 рішення).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

З урахуванням положень п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України (Заява № 63566/00) від 18 липня 2006 року суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше суд не виконає свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997).

У пунктах 70-71 рішення по справі Рисовський проти України (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, Онер`їлдіз проти Туреччини (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, Москаль проти Польщі (Moskal V. Poland), № 10373/05, пункту 51).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (наприклад, рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини (Oneryildiz V. Turkey), пункт 128, та Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (справа Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, Ґаші проти Хорватії .(Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, Трґо проти Хорватії (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).

Як встановлено судом вище, спірне обтяження щодо арешту майна Національного парку «Великий Луг» було зареєстровано на підставі постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 42548886 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3572/13 від 10.01.2014 про стягнення грошових коштів з НПП «Великий луг» на користь ТОВ «Прилуцький завод протипожежного і спеціалізованого машинобудування «Пожспецмаш», .

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціалізованого машинобудування «Пожспецмаш» () припинено на підставі судового рішення у зв`язку з визнання її банкрутом, дата внесення запису 29.06.2017.

Таким чином, окрім позивача відсутні будь-які інші особи, які мають права щодо його майна, або особи, зареєстроване обтяження яких щодо цього майна підтверджено первинними документами.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що станом на час розгляду цієї справи в суді виконавче провадження №42548886 не перебуває в провадженні відповідача та знищено, у зв`язку з чим, у ВДВС немає можливості припинити чинність арешту.

Поряд із тим, на даний час відсутні правові підстави для обтяжень у вигляді арешту майна НПП «Великий Луг» та заборони на його відчуження, накладених державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження.

Виконавче провадження було закрито 20.02.2005 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом. Юридична особа, яка була стягувачем у виконавчому провадженні ВП №42548886, в межах якого було накладено арешт на майно НПП «Великий Луг», припинена.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, позивач не має іншої можливості захистити права та охоронювані законом інтереси шляхом зняття арешту зі свого майна, який накладено у виконавчому провадженні № 42548886 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом Запорізької області, ніж пред`явлення вимог саме до відповідача, яким не було знято відповідний арешт під час закриття виконавчого провадження.

З огляду на все вищевикладене, заперечення відповідача щодо того, що даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства є необґрунтованими.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження в разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підставі викладеного, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Національного природного парку «Великий Луг» до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання відповідача зняти арешт з майна, що належить позивачеві, який накладено постановою державного виконавця від 26.03.2014 у виконавчому провадженні № 42548886, а також про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру обтяжень рухомого майна запису, накладеного на підставі вказаної постанови в межах примусового виконавчого провадження № 42548886.

Позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача за його усним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), (71600, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул. Театральна, буд.14) зняти арешт з майна, що належить Національному природному парку Великий Луг, (71673, Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, вул. Таврійська, буд. 60 А), який накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції від 26.03.2014 № 42548886.

Виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру обтяжень рухомого майна, а саме - запис № 5221827 від 03.04.2014 (індексний номер 12159614 від 03.04.2014) про арешт нерухомого майна, накладеного на підставі постанови відділу ДВС від 26.03.2014 в межах виконавчого провадження № 42548886 щодо примусового виконання наказу № 908/3572/13 від 10.01.2014 Господарського суду Запорізької області.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва