ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2078/21
за позовом виконувача обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України, м. Київ

до Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у розмірі 3154574,10 грн.

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Колісник О.М.

Представники:

Від позивача: Багінська Л.В., ордер від 14.04.2021, адвокат

Від відповідача: Іскрук О.В., довіреність від 11.01.2021 №18, витяг з ЄДР, представник

Від прокуратури: Камлер А.В., прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури

СУТЬ СПОРУ:

Виконувач обов`язків керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" збитки, заподіяні державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у сумі 3154574,10 грн., з яких:

- 946372,23 грн. до спеціального фонду державного бюджету України, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень;

- 630914,82 грн. до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень;

- 1577287,05 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, внаслідок порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова в річку Інгулець (без дозволу на спеціальне водокористування).

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що скид надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в р. Інгулець та збір проб здійснювався ДП "Кривбасшахтозакриття" у відповідності до вимог Індивідуального регламенту періодичного скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в межвегетаційний період. Посилаючись на протоколи Держекоінспекції, відповідач вказує, що останні є доказом на підтвердження того, що якість води у р. Інгулець вище скиду гірше, ніж після скиду зворотних вод, що в свою чергу підтверджує відсутність правопорушення з боку посадових осіб ДП "Кривбасшахтозакриття". Також відповідач зауважує, що не здійснює забір води з водних об`єктів та не використовує її в своїй господарській діяльності в розумінні статті 48 Водного кодексу України. Так, у межвегетаційний період року, останнім здійснювався скид, з метою запобігання виникненню аварійної ситуації на ставку накопичувачу шахтних вод у балці Свистунова та недопущення виникнення низки надзвичайних ситуацій та техногенних катастроф. Відповідач звертає увагу суду та те, що він не є суб`єктом господарювання, на якого розповсюджуються вимоги статей 44, 48, 74 Водного кодексу України щодо обов`язку отримання дозволу на спеціальне водокористування, оскільки ДП "Кривбасшахтозакриття" здійснює транзит та акумуляцію зворотних штатних вод гірничорудних підприємств, в якій містяться забруднюючі речовини, які утворюються виключно внаслідок господарської діяльності гірничодобувних підприємств. ДП "Кривбасшахтозакриття" через балку Свистунова (гідровузол), без забору води здійснює скид зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу у р. Інгулець на підставі Розпорядження КМУ від 27.12.2019 № 1410-р у спосіб визначений статтею 74 Водного кодексу України. Крім того, зворотна вода, яка скидається у р. Інгулець належить гірничорудним підприємствам Кривбасу, про що вказано у Розпорядженні КМУ від 27.12.2019 № 1410-р та індивідуальному регламенті, а відповідач лише акумулює її у ставку-накопичувачу. Також відповідач зазначає, що ставок-накопичувач шахтних вод балки Свистунова є державною власністю та закріплено за ДП "Кривбасшахтозакриття" на праві господарського володіння, як визначено у п. 6.6. Статуту підприємства.

З огляду на викладене, відповідач зазначає, що доказів про настання будь-яких негативних наслідків у вигляді забруднення поверхневих чи підземних вод і водоносних горизонтів, джерел питних, лікувальних вод або зміни їхніх природних властивостей, або виснаження водних джерел, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля не надано, також, на думку відповідача, недоведена наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, у зв`язку з чим останній просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповіді на відзив, керівник прокуратури не погоджується із запереченнями відповідача, зазначає, що єдиним документом, який дозволяє скид забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод є дозвіл на спеціальне водокористування. Розпорядження КМУ не є таким дозволом. Дане розпорядження лише вказує період у який можливо здійснювати скид.

Відповідач, в свою чергу зазначає, що діяв у відповідності із розпорядженням КМУ, яке є обов`язковим до виконання, та не вбачає порушень у здійсненні скиду забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова в річку Інгулець у межвегетаційний період. До того ж до матеріалів справи позивачем та прокуратурою не додано доказів про настання негативних наслідків спричинених скидом забруднюючих речовин. Відповідач зазначає про недоведення наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Представник позивача підтримує позов виконувача обов`язків керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, зазначає, що для скиду забруднюючих речовин потрібно отримувати спеціальний дозвіл, а розпорядження КМУ не є таким дозволом.

У відповіді на відзив керівник Криворізької окружної прокуратури не погоджується із запереченнями відповідача, зазначає, що для скидання надлишкових зворотних вод єдиним дозвільним документом у відповідності до вимог чинного законодавства має бути дозвіл на спеціальне водокористування, а не розпорядження КМУ, яке фактично встановлює період таких скидів.

Відповідачем подані заперечення щодо відповіді на відзив, у яких зазначає, що саме розпорядження КМУ є обов`язковим до виконання, а тому скид було здійснено саме на виконання цього розпорядження.

Криворізькою південною окружною прокуратурою подані додаткові пояснення, у яких підтримує позов та просить його задовольнити у повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 17.06.2021 змінено найменування Криворізької місцевої прокуратури №1 на Криворізьку південну окружну прокуратуру.

Також від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких підтримує заявлений прокурором позов, просить його задовольнити. Також надані пояснення з приводу неможливості самостійного звернення з відповідним позовом до суду, через відсутність коштів для сплати судового збору.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Таким чином "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 (п.п. 68,69,70 постанови).

Разом із цим, чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під "нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій", у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів

Крім того, жодним нормативним актом не визначено переліку доказів, виключно на підставі яких суд має встановлювати наявність у прокурора підстав для реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді.

В постанові від 24.04.2019 по справі № 911/1292/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив: "Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005 пункт 27).

Водночас, є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не належать до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи."

Дніпропетровською обласною прокуратурою направлено на адресу Державної екологічної інспекції України лист (запит) за №15/3-104вих-20 від 16.12.2020 щодо порушень вимог чинного законодавства та вжиття заходів реагування за ними.

На вказаний запит Державною екологічною інспекцією України надано відповідь №293/7/17-21 від 15.01.2021, згідно якої встановлено, що Держекоінспекцією позовна заява не подавалась, у зв`язку з обмеженістю кошторисних призначень для сплати судового збору.

Враховуючи, що розрахунок розміру відшкодування збитків складено 14.01.2020, тобто більше 1 року тому, зволікання позивача зі стягненням відповідних коштів з відповідача не сприяє своєчасному наповненню бюджету та створює загрозу державним інтересам у цій сфері.

Наведені обставини, а також той факт, що уповноваженим органом, вданому випадку Державною екологічною інспекцією України, неналежним чином здійснюється захист порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку, є підставою для звернення керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 з даним позовом до суду.

Враховуючи, що вказані інтереси держави до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції України.

Так, Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 під час вивчення стану додержання вимог природоохоронного законодавства встановлені порушення, в частині охорони та раціонального використання водних ресурсів.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43).

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 17.06.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності/відсутності завдання відповідачем шкоди державі внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова в річку Інгулець (без дозволу на спеціальне водокористування), наявність підстав для відшкодування такої шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та є державним комерційним підприємством.

Згідно з Статутом Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття", затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.12.2017 №1896, підприємство утворено з метою організації та виконання робіт з ліквідації, реструктуризації об`єктів гірничорудних підприємств Криворізького басейну, а також здійснення післяліквідаційного моніторингу, усунення негативних екологічних наслідків їх діяльності та пов`язаного з цим капітального будівництва.

Підприємство здійснює господарську діяльність, пов`язану з наданням допоміжних послуг підприємствам гірничорудної промисловості шляхом відведення та акумуляції шахтних вод (забезпечення захисту гірничодобувних підприємств Криворізького басейну), проведення робіт з реструктуризації об`єктів шахт, що ліквідуються з метою перепрофілювання їх в такі, що будуть забезпечувати гідрогеологічний захист, іншу виробничу діяльність або повну ліквідацію.

Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" є власником ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова, який знаходиться в Широківському районі Дніпропетровської області та призначений для тимчасової акумуляції надлишку шахтних вод у вегетаційний період, із наступним його повним спорожненням в осінньо-зимовий період (міжвегетаційний період) згідно з регламентом скиду, та експлуатує його з 01.09.2004.

З метою запобігання виникненню аварійної ситуації на гідротехнічних спорудах Криворізького басейну розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1096-р до 1 березня 2020 року дозволено скидання із ставка-накопичувача, розташованого на території Широківського району Дніпропетровської області, надлишків зворотних вод у р. Інгулець згідно з індивідуальним регламентом періодичного скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в міжвегетаційний період 2018-2019 років.

Контроль за виконанням вимог зазначеного регламенту покладено на Державну екологічну інспекцію та Державне агентство рибного господарства.

Обсяг скиду ДП "Кривбасшахтозакриття" із ставка-накопичувача балки Свистунова надлишків зворотних вод у річку Інгулець за період : 28.01.2019 по 28.02.2019 склав - 4294000 м3.

Згідно розділу 11 Індивідуального регламенту на період скиду, для контролю за хімічним складом води та відбору проб на річці Інгулець встановлюється 9 тимчасових контрольних створів, в тому числі 6 розрахункових контрольних створів, серед яких 1 лімітуючий контрольний створ - р. Інгулець нижче скиду зі ставка-накопичувача б. Свистунова, а також З контрольних створи на постійно та періодично діючих водовипусках в р. Інгулець, розташованих нижче греблі Карачунівського водосховища до замикаючого контрольного створу - державний гідропост в с. Андріївка.

Згідно наказу Державної екологічної інспекції України від 03.12.2019 №326 та направлення №31 від 03.12.2019 Державною екологічною інспекцією України в період з 09.12.2019 по 13.12.2019 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ДП "Кривбасшахтозакриття" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Перевіркою встановлено, що ДП "Кривбасшахтозакриття" у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 здійснювалось спеціальне водокористування у частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод зі ставка-накопичувача балки Свистунова у річку Інгулець без документів дозвільного характеру - дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ст. 44, ст. ст. 48, 49 Водного кодексу України, пункту 70 Переліку документів довільного характеру у сфері господарської діяльності, затвердженого Законом України "Про перелік документів довільного характеру у сфері господарської діяльності", пунктів 15 та 17 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1995 № 465 (із змінами).

У період з 28.01.2019 по 28.02.2019 виробничий контроль за додержанням регламенту періодичного скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу, на підставі договірних відносин з ДП "Кривбасшахтозакриття", здійснювався хіміко-бактеріологічною лабораторією КП "Кривбасводоканал" (свідоцтво про відповідність системи вимірювань вимогам ДСТУ І5О 10012:2005 № 08-0007/2019 від 02.01.2019, чинне до 02.01.2022), Комплексною геологічною партією КП "Південукргеоголія".

Результати виробничого контролю зафіксовані у протоколах КП "Південукргеологія" №1 від 31.01.2019 та № 2 від 28.02.2019, протоколах КП "Кривбасводоканал" дослідження проби води № 59-61 від 30.01.2019, №97-99 від 06.02.2019, № 106-108 від 13.02.2019, № 127-129 від 20.02.2019, № 157-159 від 27.02.2019, які в подальшому також використовувались для розрахунку збитків.

У ході інспекційного контролю за додержанням регламенту періодичного скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу, 10 спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області під час позапланових перевірок у період скиду з 28.01.2019 по 28.02.2019, за участі представника ДП "Кривбасшахтозакриття" проведено відбір проб вод у 3 контрольних створах (1) на річці Інгулець 500 м вище скиду зі ставка-накопичувача б. Свистунова, 2) на скиді в річку Інгулець зі ставка-накопичувача б. Свистунова, 3) на річці Інгулець 500 м нижче скиду зі ставка-накопичувача б. Свистунова).

Відбір проб вод проведено відповідно до чинних нормативних документів, повіреними засобами, що підтверджується актами відбору проб вод № 03-19 2/14 від 06.02.2019, № 05-19-2/19 від 13.02.2019, № 07-19-2/26 від 27.02.2019, які підписані та отримані представником ДП "Кривбасшахтозакриття".

Відповідно до вказаних актів відбору проб вод спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, уповноваженими на право виконання вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг у сфері законодавчо регульованої метрології під час контролю стану навколишнього природного середовища (Наказ № 25 від 21.01.2019), проведено вимірювання показників складу властивостей зворотних вод гірничо-рудних підприємств зі ставка-накопичувача б. Свистунова ДП "Кривбасшахтозакриття".

Вказані вимірювання проведені повіреними засобами вимірювальної техніки та відповідно до методик виконання вимірювань, допущених до використання та наведених у Переліку методик вимірювань при проведенні вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології при контролі стану навколишнього природного середовища, тимчасово допущених до використання Держекоінспекцією України, затвердженого заступником голови Державної екологічної інспекції України - Головним державним інспектором України з охорони навколишнього середовища від 11.01.2019, що підтверджується протоколами вимірювання показників складу та властивостей проб води № 1 від 13.02.2019, № 6 від 20.02.2019, № 12 від 05.03.2019.

Згідно з результатами контролю якості зворотних вод, проведеного відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, та результатами виробничого контролю, наданих ДП "Кривбасшахтозакриття", які зафіксовано у вищенаведених протоколах, середні концентрації забруднюючих речовин на скиді зворотних вод становлять: хлориди - 19367,42 г/м3, нітрити - 0,14 г/м3, азот амонійний -0,24 г/м3, амоній сол. - 0,31 г/м3, сульфати - 1390,37 г/м3, сухий зал. -36616,6 г/м3, нітрати - 2,73 г/м3 , БСК5 - 2,33 г/м3 , завислі речовини -16,55 г/м3, нафтопродукти - 0,048 г/м3, залізо загальне - 0,15 г/м , феноли -0,001 г/м3, фосфати - 0,05 г/м3.

За результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією України складено відповідний акт № 2/4-9 від 13.12.2019 та на адресу ДП "Кривбасшахтозакриття" внесено припис за №2/4-7 від 18.12.2019 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства України.

Державною екологічною інспекцією України 14.01.2020 складено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі ДП "Кривбасшахтозакриття" у результаті порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Згідно з розрахунком розміру відшкодування збитків, заподіяних державі ДП "Кривбасшахтозакриття" в результаті порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів загальна сума збитків, внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова в річку Інгулець (без дозволу на спеціальне водокористування) становить 3 154 574,10 грн.

Посилаючись на здійснення ДП "Кривбасшахтозакриття" скиду надлишків зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування, прокурор звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України про стягнення з підприємства збитків, завданих державі у вказаній вище сумі.

Вказане і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частиною 1 ст.68, ч.1 ст. 69 вказаного Закону передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №827 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" води віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до ч.1 ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

При застосуванні такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідною умовою є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками, вина боржника.

При цьому у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника. Тобто, на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно з п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ч.1 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

За приписами ч.3 ст.110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування .

Законом України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, до якого, згідно з п.п.4, 70 останнього увійшли висновок з оцінки впливу на довкілля та дозвіл на спеціальне водокористування.

Згідно з п.п.1, 15, 17 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №465 від 25.03.1999, Правила обов`язкові для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, діяльність яких щодо скидання зворотних вод у водні об`єкти впливає або може вплинути на стан поверхневих вод. Скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування. Граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: здійснення ДП "Кривбасшахтозакриття" у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 скиду зворотних вод у р.Інгулець без дозволу на спеціальне водокористування, у зв`язку з чим, державі заподіяні збитки у розмірі 3154574,10 грн.

Заперечення відповідача що скид здійснювався на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1096-р "Про скидання надлишків зворотних вод у п. Інгулець з метою запобігання виникненню аварійної ситуації на гідротехнічних спорудах Криворізького басейну, а відтак не потрібно отримувати дозвіл не приймається судом з огляду на те, що як зазначено вище, Законом України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, до якого, згідно з п.п.4, 70 останнього увійшли висновок з оцінки впливу на довкілля та дозвіл на спеціальне водокористування. Тобто, розпорядження Кабінету Міністрів України не входить до переліку дозвільних документів.

Згідно зі ст. 74 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, що мають накопичувачі промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод, зобов`язані впроваджувати ефективні технології для їх знешкодження і утилізації та здійснювати рекультивацію земель, зайнятих цими накопичувачами. Скидання цих вод у поверхневі водні об`єкти здійснюється згідно з індивідуальним регламентом, погодженим з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Використання технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибницькі ставки, ставки-відстійники та інші) повинно проводитись відповідно до норм і правил експлуатації, визначених у технічних проектах, затверджених у встановленому законодавством порядку.

Проведення скиду надлишків стічних вод згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1096-р "Про запобігання виникненню аварійної ситуації на ставку-накопичувачу, розташованому на території Широківського району Дніпропетровської області" не звільняє підприємство від обов`язку отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

За приписами статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаних статей, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідною є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками, вина боржника. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

За змістом пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, яке затверджено Указом №454/2011 від 13.04.2011 Президента України, Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У відповідності до пункту 4 зазначеного вище нормативно-правового акту Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів щодо наявності та дотримання умов виданих дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до пункту 6 вказаного Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов`язкові для виконання приписи, розпорядження, перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва).

Згідно з пунктом 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого Наказом № 464 від 10.09.2008 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, під актом перевірки слід розуміти документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Пунктом 4.13 зазначеного Порядку визначено, що за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

У відповідності до пункту 4.19 вказаного нормативно-правого акта в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб`єкта господарювання. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

Державною екологічною інспекцію України в період з 09.12.2019 по 03.12.2019 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ДП "Кривбасшахтозакриття" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Перевіркою встановлено, що ДП "Кривбасшахтозакриття" здійснюється спеціальне водокористування у частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод зі ставка-накопичувача балки Свистунова у річку Інгулець без документів дозвільного характеру - дозволу на спеціальне водокористування.

За результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією України складено відповідний акт №2/4-9 від 13.12.2019.

З урахуванням викладеного, посилання відповідачем на те що акт є неналежним доказом, є безпідставним.

Як зазначалося вище, загальна сума збитків внаслідок наднормативного скиду ДП "Кривбасшахтозакриття" забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова в річку Інгулець (без дозволу на спеціальне водокористування) у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 становить 3154574,10 грн.

Судом встановлено, що розрахунок розміру відшкодування збитків проведено у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за № 389 від 20.07.2009 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 767/16783 від 14.08.2009, із змінами та доповненнями, яка є чинною (п.7.3. Методики).

За змістом частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з постановою №827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" води віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення.

Таким чином, господарським судом встановлено, що ДП "Кривбасшахтозакриття" у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 здійснювало спеціальне водокористування без дозвільних документів, що є порушенням вимог передбаченого діючим законодавством порядку здійснення спеціального водокористування, а тому є підставою для стягнення збитків.

Щодо наявності вини ДП "Кривбасшахтозакриття" у порушенні водоохоронного законодавства, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством встановлено презумпцію вини правопорушника, тобто, прокурор та позивач не повинні доводити наявність вини відповідача, а навпаки, відповідач повинен довести, що збитки завдано не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, актом №2/4-9 від 13.12.2019 встановлено факт здійснення відповідачем скиду зі ставка-накопичувача балки Свистунова в річку Інгулець надлишків зворотних вод 4294000 м3 за період з 28.01.2019 по 28.02.2019 за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України.

За змістом часини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з постановою № 827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" води віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення.

Статтею 44 Водного кодексу України встановлено обов`язок водокористувачів здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Таким чином, посилання відповідача, викладені у відзиві на позов, що достатньо для скиду розпорядження КМУ судом до уваги не приймаються.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що здійснення у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 спеціального водокористування без отримання відповідного дозволу вчинялось не з вини водокористувача.

Також не приймається судом і доводи відповідача про те, що в даному випадку відповідач не здійснює спеціальне водокористування, оскільки не здійснює забір води, а лише проводить скид на виконання розпорядження КМУ. В даному випадку відповідач посилається на договори про надання послуг, укладені з замовниками (ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", ПрАТ "Суха Балка", ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"), зазначаючи що вода до відповідача надходить для тимчасової акумуляції, а в подальшому скиду від замовників.

Як зазначалося судом вище, спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів (ч.1 ст. 48 Водного кодексу України).

Тобто, скидання води без забору її з водного об`єкту відноситься також до спеціального водокористування. А спеціальне водокористування можливе лише на підставі дозволу.

Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України також передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що забруднення вод - це надходження до водних об`єктів забруднюючих речовин. Забруднююча речовина - речовина, яка привноситься у водний об`єкт в результаті господарської діяльності людини. В той же час, скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів є спеціальним водокористуванням згідно з частиною 1 статті 48 Водного кодексу України.

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об`єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Отже, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, статті 49 ВК України).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування за законом є самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а тому посилання відповідача на відсутність збитків, які понесені державою є помилковими.

Таким чином, господарським судом встановлено, що ДП "Кривбасшахтозакриття" у період з 28.01.2019 по 28.02.2019 здійснювало спеціальне водокористування без дозвільних документів, що є порушенням вимог передбаченого діючим законодавством порядку здійснення спеціального водокористування, а тому є підставою для стягнення збитків.

Доводи позивача про те, що у такий спосіб (здійснення скиду) ними виконувалося розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1410-р не приймається судом, оскільки вказане розпорядження не носить зобов`язального характеру для відповідача, а має рекомендаційний характер для скидання надлишків із ставка-накопичувача з метою запобігання виникненню аварійної ситуації.

Відповідно до п.1.2 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за № 389 від 20.07.2009 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 767/16783 від 14.08.2009, із змінами та доповненнями, ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів.

Розрахунок маси наднормативного скиду забруднюючих речовин, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством, внаслідок аварійного скиду зворотних вод за наявності дозволу на спеціальне водокористування або внаслідок аварійного чи самовільного скиду зворотних вод без наявності дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за формулою (наведеною у п.5.5 Методики.).

Тобто, навіть у випадку аварійного скиду, без дозволу, нараховується плата на підставі цієї Методики. Тому, заперечення відповідача щодо неправомірності здійснення нарахувань є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, вимоги щодо відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 3154574,10 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 47318,61 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов виконувача обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України до Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у розмірі 3154574,10 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 40, ідентифікаційний код 32975178) збитки, заподіяні державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у сумі 3154574,10 грн., з яких:

- 946372,23 грн. до спеціального фонду державного бюджету України, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень;

- 630914,82 грн. до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень;

- 1577287,05 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, внаслідок порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень.

Стягнути з Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 40, ідентифікаційний код 32975178) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38, ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у розмірі 47318,61 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.06.2021

Суддя О.М. Крижний