РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.06.2021Справа № 910/6263/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 169 879,15 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український папір» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 169 879, 15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором № 2020/3019-П/53-145-01-20-01184 від 11.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6263/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.04.2021 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 353 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 353 вбачається, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/6263/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 28.04.2021.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 11.12.2020 укладено договір №2020/3019-П/53-145-01-20-01184, за яким позивач зобов`язався передати у власність відповідачу папір для друку, а відповідач - прийняти та оплатити його вартість.

У специфікаціях №1-6 до договору № 2020/3019-П/53-145-01-20-01184 від 11.12.2020 сторони узгодили поставку товару на суму 187 939, 92 грн.

Пунктом 8.5 договору № 2020/3019-П/53-145-01-20-01184 від 11.12.2020 передбачено, що датою переходу права власності на товар вважається дата підписання товарно-транспортної або видаткової накладної.

Позивач протягом грудня 2020 року здійснив поставку паперу для друку на суму 187 939, 92 грн, що підтверджується видатковими накладними КР-0200539, КР-02000540, КР-02000541 від 18.12.2020; КР-02000542, КР-02000543, КР-02000544 від 21.12.2020.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 2020/3019-П/53-145-01-20-01184 від 11.12.2020 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.1. договору №2020/3019-П/53-145-01-20-01184 від 11.12.2020 передбачено, що відповідач оплачує товар протягом 45 календарних днів з дати переходу права власності на товар.

Судом встановлено, що строк оплати за договором № 2020/3019-П/53-145-01-20-01184 від 11.12.2020 є таким, що настав.

З доданих до позовної заяви платіжних доручень № 3 від 23.02.2021, №23 від 01.03.2021 вбачається, що відповідач оплатив поставлений товар тільки частково на суму 21 896,00 грн., у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 166 043, 92 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 166 043, 92 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 012,48 грн. - 3 % річних та 2 822,75 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 04.02.2021 по 19.04.2021.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 1 012,48 грн. - 3 % річних та 2 822,75 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 04.02.2021 по 19.04.2021.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач та Адвокат Омельченко Олександр Миколайович 16.04.2021 уклали договір про надання правової (правничої) допомоги № 16/УП/21, за яким адвокат зобов`язався надавати позивачу правову допомогу, а позивач - оплачувати надані послуги.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір №16/УП/21 від 16.04.2021, рахунок-фактуру від 16.04.2021, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №01/УП/21-16 від 19.04.2021, детальний опис виконаних адвокатом робіт та платіжне доручення №307586422 від 16.04.2021 на суму 3 000,00 грн.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, обсяг наданої правової допомоги, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 3 000, 00 грн. є співмірними, обґрунтованими і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір» (04073, місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 2-Б, ідентифікаційний код 25394112) 166 043, 92 грн. (сто шiстдесят шість тисяч сорок три гривнi 92 копiйки) - основного боргу, 2 822,75 грн. (двi тисячi вiсiмсот двадцять двi гривнi 75 копiйок) - 3% річних, 1 012, 48 грн. (одна тисяча дванадцять гривень 48 копiйок) - інфляційних втрат, 3 000 (три тисячі гривень 00 копійок) - витрат на правову допомогу та 2 548,19 грн. (двi тисячi п`ятсот сорок вiсiм гривень 19 копiйок) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк