ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"16" червня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/192/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.

за участю представників сторін:
прокурор - Немцев Є.Г. (на підставі посвідчення);

від Міністерства оборони України Добров Ю.С. (на підставі посвідчення)

від Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району Турченко О.В. (самопредставництво)

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (67707, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Пушкіна, 11-Б) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, 1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Білгород-Дністровська, 154);

про усунення перешкод у користуванні майном.

ВСТАНОВИВ:
Суть спору: 27.01.2021 року до господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району за вх. ГСОО №202/21 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропрайм Холдинг, в якій прокуратура просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельної ділянкою площею 18, 45 га, розміщеної в межах військового містечка №5 на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та припинити самовільне вирощування сільськогосподарської продукції на зазначеній земельній ділянці, а також стягнути з останнього витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог військова прокуратура посилається на самовільне зайняття та використання відповідачем земельної ділянки №1, площею 18, 45 га в межах військового містечка №5, розташованого на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, чим порушено оборонний потенціал Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року було відкрито провадження у справі №916/192/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "03" березня 2021 р. о 14:30.

У судовому засіданні від 03.03.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на "22" березня 2021 р. о 11:30.

Між тим, судове засідання, призначене на 22.03.2021 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Невінгловської Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року було призначено підготовче засідання у справі №916/192/21 на "26" квітня 2021 р. о 11:40.

У судовому засіданні від 26.04.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також ухвалу у протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи №916/192/21 до розгляду по суті в засіданні суду на "31" травня 2021 р. о 11:30.

31.05.2021 року до суду надійшов відзив від ТОВ «Агропрайм Холдинг» (вх. ГСОО № 14611/21), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав того, що у 2012 році між ТОВ «Агропрайм Холдинг» та Тарутинською районною державною адміністрацією укладено короткостроковий договір оренди землі, який діяв до 2014 року, тобто ще з 2012 року Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частині району було відомо про порушення права на користування земельною ділянкою №1 площею 18,45 га, розташованої в межах військового містечка, однак протягом 9 років ніяких заходів щодо реального захисту інтересів держави не було вжито. На підставі цього відповідач заявляє про те, що прокурором було подано позов до суду з пропуском строку позовної давності.

Одночасно з цим, відповідач в заяві (вх. ГСОО № 14612/21 від 31.05.2021 року) просить суд відкласти судове засідання, призначене на 31.05.2021 року на будь-яку іншу дату, у зв`язку з тим, що відповідачем здійснюються спроби мирного врегулювання спору, шляхом направлення двічі на адресу Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району пропозиції щодо можливої спільної обробки земельної ділянки, однак відповіді на вказані пропозиції відповідач не отримував.

У судовому засіданні від 31.05.2021 року суд дійшов висновку, що спір по справі 916/192/21 розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, в зв`язку з чим судом було оголошено перерву у розгляді справи до « 16» червня 2021 року о 17:00.

16.06.2021 року від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері надійшло клопотання про зміну учасника справи №916/192/21 правонаступником, згідно якого наказом Генерального прокурора №3ш від 17.02.2021 року визначено утворення з 15.03.2021 року спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері та припинення діяльності шляхом реорганізації військових прокуратур гарнізонів, у зв`язку із чим 15.03.2021 року в структурі і штатному розписі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону виключено військову прокуратуру Білгород-Дністровського гарнізону та створено Білгород-Дністровську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері (на правах окружної прокуратури).

У судовому засіданні від 16.06.2021 року суд ухвалою у протокольній формі задовольняє частково клопотання і змінює найменування прокуратури на Білгород - Дністровську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері.

У судове засідання від 16.06.2021 року з`явилися на стороні позивача: прокурор, представник Міністерства оборони України та представник Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, які просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача не з`явився, однак судом було отримано заяву про відкладення розгляду справи (вх. ГСОО № 16160/21 від 15.06.2021) від відповідача, з якої вбачається, що представник ТОВ «Агропрайм Холдинг» не може бути присутнім у судовому засіданні 16.06.2021 року, однак суд звертає увагу, що відповідачем не зазначено про причини неявки у судове засідання. На підставі п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, у судовому засіданні 16.06.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 18.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, суд встановив:
24.12.2012 року між Тарутинською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ «Агропрайм Холдинг» (Орендар) укладено договір короткострокової оренди землі №253, згідно якого в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 105,67 га ріллі.

Пунктом 8 Договору встановлено, що договір укладено терміном на 1 (один) рік до 01.02.2014 року.

Відповідно до п. 19 Договору, після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її у оренду.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б №031785 Квартирно-експлуатаційній частині Арцизького району, правонаступником якої є Білгород-Дністровська КЕЧ району, у 1991 році виконавчим комітетом Тарутинського районної ради народних депутатів Одеської області надано в постійне та безоплатне користування земельну ділянку загальною площею 1970,9 га, до складу якої увійшла земельна ділянка 1/75 (Веселий Кут) площею 1565,8414 га, розташована між с. Веселий Кут Арцизького району та с. Красне Тарутинського району Одеської області (військове містечко № 5).

29.03.2019 року, на підставі даних технічного звіту по встановленню окружних меж для видачі Державного Акту на право користування землею КЕЧ Арцизького району в Тарутинському районі Одеської області від 1991 року виготовленого Одеською філією «УКРНИИЗЕМПРОЕКТ», спеціалістами 13 фотограмметричного центру ЗСУ, проведено огляд та встановлення на місцевості фактичних меж земельної ділянки № 1/75 (с. Веселий Кут) площею 1565,8414 га, наданої у користування КЕЧ Арцизького району відповідно до Державного Акту на право користування землею Б № 031785 від 13.02.1991 року.

Зокрема за допомогою технічних засобів вимірювання встановлено 26 земельних ділянок різної площі та конфігурації загальною площею 505,2061 га, розміщених в межах військового містечка № 5, які використовуються сторонніми особами в сільсько-господарських цілях. Серед вказаних земельних ділянок визначено земельну ділянку №1 площею 18,45 га.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_1 (начальник відділу земельних відносин ТОВ «Агропрайм Холдинг», проведеного в рамках досудового розслідування за №0000087 від 17.10.2019 року, встановлено, що площею 2,165 га., Так, земельна ділянка № 1 площею 18,45 га., використовується ТОВ «Агропрайм Холдинг» з грудня 2012 року на підставі договору короткострокової оренди землі № 253 від 24.12.2012 укладеного між ТОВ «Агропрайм Холдинг» та Тарутинською районною державною адміністрацією Тарутинського району Одеської області, на строк до 01.01.2014. Вказаний договір укладено на загальну площу 105,67 га., до якої входить й земельна ділянка № 1 площею 18,45 га. розміщена в межах військового містечка №5. У зв`язку із втратою з січня 2013 року районними державними адміністраціями права на укладання договорів оренди землі, новий договір на вказану земельну ділянку не укладався, строк дії вказаного договору в письмовій формі також не продовжувався. Проте за усним погодженням з Тарутинською районною державною адміністрацією Тарутинського району Одеської області та Красненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (з ким саме з посадових осіб погоджувалось питання щодо подальшого використання вказаних земель мені не відомо) ТОВ «Агропрайм Холдинг» продовжує використовувати вказану земельну ділянку до теперішнього часу та сплачує до бюджету Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області орендну плату за використання земель відповідно до визначеного Красненською сільською радою відсотку від нормативно грошової оцінки землі відповідного призначення. Станом на 2019 рік з урахуванням розміру нормативно грошової оцінки землі сільськогосподарського призначення, розмір орендної плати за використання 1 га землі становить 1875,20 грн.

В ході досудового розслідування за №0000058 протоколом огляду від 16.10.2020 року проведено огляд території військового містечка №5 та встановлено, що земельна ділянка № 1 площею 18,45 га. продовжує використовуватися ТОВ «Агропрайм Холдинг» для вирощування сільськогосподарської продукції.

У відповіді на запит Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про те, чи приймалися уповноваженими органами виконавчої влади або уповноваженими органами місцевого самоврядування рішення (розпорядження, тощо), щодо скасування Державного Акту на право користування землею Б №031785 від 13.02.1991 року виданого виконавчим комітетом Тарутинської районної ради народних депутатів УССР, зазначено про відсутність інформації стосовно прийняття відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування розпоряджень/рішень щодо скасування державного акту на право користування землею серії Б № 031785 від 13.02.1991 року.

На підставі виявленого факту порушення вимог чинного законодавства щодо використання земель оборони, Військова прокуратура була вимушена звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки №1, площею 18,45 га, що розташована на території військового містечка №5, у зв`язку із бездіяльністю Міністерства оборони України щодо здійснення захисту інтересів держави.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, заслухавши пояснення представників сторін, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:
Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3,4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно ч.1,3 Закону України «Про прокуратуру» , представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

За вимогами ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України», земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Положеннями ст. 137 Господарського кодексу України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Статтею 2 Закону України «Про використання земель оборони» встановлено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

За приписами ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони», військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Пунктами 4.4, 4.5 «Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються в постійне користування в порядку, визначеному Земельним кодексом України та Законом України Про використання земель оборони. Фонди військових містечок закріплюються на праві оперативного управління за військовими частинами, про що видаються відповідні накази МО України. Командир військової частини зобов`язаний забезпечувати утримання і експлуатацію за призначенням переданих військовій частині фондів і території військового містечка, квартирного майна та земельних ділянок, вживати заходів щодо охорони навколишнього природного середовища і раціонального використання природних ресурсів у районі розташування військової частини, забезпечувати економне використання комунальних послуг та енергоносіїв. У разі самовільного захоплення, незаконного вилучення земель оборони або нерухомого військового майна командир військової частини зобов`язаний вжити заходів щодо захисту інтересів держави відповідно до чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору короткострокової оренди землі № 253 від 24.12.2012 у Тарутинської районної державної адміністрації не було повноважень на розпорядження земельною ділянкою, що є предметом вказаного договору, на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії Б №031785 Квартирно-експлуатаційній частині Арцизького району, правонаступником якої є Білгород-Дністровська КЕЧ району, згідно якого у 1991 році виконавчим комітетом Тарутинського районної ради народних депутатів Одеської області надано в постійне та безоплатне користування земельну ділянку загальною площею 1970,9 га, до складу якої увійшла земельна ділянка 1/75 (Веселий Кут) площею 1565,8414 га, розташована між с. Веселий Кут Арцизького району та с. Красне Тарутинського району Одеської області (військове містечко № 5) та на підставі відсутності відповідного дозволу військової частини, на праві оперативного управління якої знаходиться відповідна земельна ділянка, яким дозволяєтсья ТОВ «Агропрайм Холдинг» використовувати земельну ділянку в сільськогосподарських цілях.

Відповідач у своєму відзиві від 31.05.2021 року заявив про те, що прокурором подано позовну заяву із пропущенням строку позовної давності, з приводу цього суд зазначає, що згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Для вирішення питання про те, чи міг суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність, необхідно з`ясувати, до якого різновиду позовів - віндикаційного чи негаторного належить позов. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові від 27.01.2021 Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у справі № 205/4349/16-ц.

За аналізом позовних вимог, судом встановлено, що позивачем подано до суду негаторний позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, отже позовна давність в даній ситуації не застосовується, оскільки відповідне правопорушення існує на даний момент у відповідача відсутнє належне право користуватися спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Частиною 1 статті 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

На підставі викладеного, ураховуючи те, що відповідачем не надано суду відповідних доказів про те, що ним законно використовується земельна ділянка №1, площею 18,45 га, розташована на території військового містечка №5 Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, більш того, намагання відповідача укласти договір під час розгляду справи свідчить про відсутність в нього підстав для користування такою ділянкою, суд дійшов висновку про самовільне зайняття ТОВ «Агропрайм Холдинг» вищевказаної земельної ділянки.

Згідно з ч. 3,4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши повно, всебічно та об`єктивно правовідносини, що виникли між сторонами, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам та обраному позивачем способу захисту порушеного права з точки зору його належності та ефективності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району.

Враховуючи задоволення позовних вимог, керуючись ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Білгород-Дністровська, 154, ) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 18,45 га, розміщеної в межах військового містечка №5 на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та припинити самовільне вирощування сільськогосподарської продукції на зазначеній земельній ділянці.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Білгород-Дністровська, 154, ) на користь

Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, 1, ) 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 червня 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська