РІШЕННЯ

20 травня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/36/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

за участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.

Розглянув справу за правилами загального позовного провадження

за позовом Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпреса", м.Тернопіль

2. Відділу культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації, м.Підгайці, Тернопільська область

про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" на торгове приміщення, площею 4,8кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в з одночасним припиненням права власності на дане торгове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" та закриття розділу Державного реєстру речових прав за №101 відносно торгового приміщення площею 4,8 кв.м. за адресою м. Тернопіль вул. Живова, 9в.

За участю учасників судового процесу:

від позивача: Ахтемейчук Н.М. представник ( довіреність);

від відповідача: не з"явився.

Судові процедури.

Судом роз`яснено форму і стадії судового провадження, що здійснюється у межах даної справи згідно до вимог ГПК України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд", відповідно до вимог статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи.

Тернопільська міська рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" та Відділу культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" на торгове приміщення, площею 4,8кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в з одночасним припиненням права власності на дане торгове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" та закриття розділу Державного реєстру речових прав за №101 відносно торгового приміщення площею 4,8 кв.м. за адресою м. Тернопіль вул. Живова, 9в.

Відкриття провадження у справі.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 29.01.2021, для розгляду справи №921/36/21 визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.02.2021 позовну заяву Тернопільської міської ради залишено без руху, на підставі частини 1 статті 174 ГПК України, для надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви.

18.02.2021 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла заява б/н від 17.02.2021 (вх. №1426) Тернопільської міської ради, зі змісту якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, які визначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 08.02.2021.

Ухвалою суду від 25.02.2021 відкрито провадження у справі №921/36/21 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 25.03.2021.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Підготовче провадження.

Підготовче засідання вперше призначено на 25.03.2021.

Відповідно до частини 4 статті 233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Протокольною ухвалою від 25.03.2021 підготовче засідання відкладалося на 20.04.2021 з підстав, викладених в ній.

Пунктом 3 частини 2 статті 185 ГПК України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/36/21 до судового розгляду по суті на 13.05.2021.

Розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 13.05.2021 розпочато розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 13.05.2021 судове засідання відкладалося на 20.05.2021 з підстав, викладених в ній.

При розгляді справи по суті, суд з`ясував обставини справи, дослідив докази у справі, заслухав обґрунтування позовних вимог представника позивача, її вступне та заключне слово.

У судовому засіданні 20.05.2021, після з`ясування обставин справи та дослідження доказів у справі, суд, після виходу із нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.03.2019 державним реєстратором Управління агропромислового економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ТОВ "Торгпреса" на торгове приміщення за адресою: вул. Живова, 9в в м.Тернопіль, загальною площею по 4,8 кв.м. Вважає, що така реєстрація проводилась без повноцінного та об`єктивного розгляду державним реєстратором поданих заявником документів, оскільки вказане торгове приміщення не є нерухомим майном Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради ТОВ "Торгпреса" видано паспорт прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності №49/16 від 04.07.2016 за адресою вул. Живова; відповідно до листів Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради вказаному об`єкту не присвоювався адресний номер: вул. Живова,9в; Відділом державного архітектурно-будівельного контролю міської ради не здійснювалось надання (отримання, реєстрація), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкта торгового приміщення площею 4,8 кв.м. по вул. Живова, 9в. Також, просить суд врахувати той факт, що реєстрація вказаного об`єкта здійснювалася на підставі договору купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 07.02.1996 за №3-864, в додатку до якого вказаний об`єкт як торгове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , як такий, що передаються відповідачу-1, не значаться. При цьому, протиправне внесення до Державного реєстру речових прав 13.03.2019 записів про право власності ТОВ "Торгпреса" на торгове приміщення, яке не є нерухомим майном, спричиняє порушення права комунальної власності на землю територіальної громади в особі Тернопільської міської ради, оскільки подальше відчуження товариством вказаного об`єкта породжує в їх набувача право вимагати отримання земельної ділянки із земель комунальної власності на території міста Тернополя (для обслуговування об`єктів).

В якості правових підстав позову позивач зазначає, зокрема Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд позов задоволити.

Заперечення відповідачів 1, 2.

Відповідачі явку свого представника в судове засідання не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, вимог ухвали суду не виконали, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, на підставі статей 120, 121 ГПК України - ухвалами суду, які надсилалися рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення з позначкою "Судова повістка", про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (містяться в матеріалах справи).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, положення статті 13 ГПК України, якою в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, беручи до уваги, що явка представників відповідачів не визнавалась судом обов`язковою, брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без їх участі, за наявними у ній матеріалами.

Також, беручи до уваги, що учасники справи, зокрема відповідачі не скористалися наданими їм процесуальними правами на подання відзиву, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка вказаних учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, сторони не позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду щодо даної справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Фактичні обставини, встановлені судом.

16.01.1996 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області (Продавець) та Товариством покупців трудового колективу ОДКТРП "Торгпреса" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом, зареєстрованого в реєстрі 07.02.1996 за №3-864, відповідно до умов якого , зокрема п.1.1 Продавець зобов`язався передати у власність Покупця державне майно цілісного майнового комплексу обласного державно-комунального торгово-роздрібного підприємства "Торгпреса", до якого належать кіоски по м.Тернополю - 32 об`єкти, по районах області - 50 об`єктів (згідно з переліком, що додається). Крім цього орендуються приміщення по м.Тернополю за адресами: вул. Дівоча, 3 (адміністративний будинок), вул. Сагайдачного, 2, вул. Руська, 45, вул. Живова, 11, 7, вул. Привокзальна, 1, вул. Залізнична, 4, вул. М. Кривоноса, 2, вул. Купчинського, вул. Микулинецька, 46. По районах області приміщення орендуються за наступними адресами: м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 96, Теребовлянський район, с. Коноплівка "Медобори", м. Чортків, вул. Шевченка, м.Бережани, вул. Шевченка, 5, м.Бучач. Покупець зобов`язався прийняти майно і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом інвентаризації.

За змістом п.1.2 Договору, право власності на об`єкт переходить з моменту підписання акта прийому-передачі майна.

При цьому, у додатку №1 до вказаного правочину "Розташування кіосків ОДКТРП "Торгпреса" по м. Тернополю", торгове приміщення за адресою вул. Живова, 9в у м.Тернополі не зазначено. Натомість, у додатку вказаний кіоск № НОМЕР_1 по вул. Живова, 9 у м.Тернополі.

Згідно Акту передачі державного майна обласного державно-комунального торгово-роздрібного підприємства "Торгпреса" від 05 квітня 1996 року Продавець передав, а Покупець прийняв викуплене ним державне майно ОДКТРП "Торгпреса", що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Дівоча, 3, вартістю 7 000 000 тис. крб., а саме: основні засоби (по залишковій вартості) на суму 2 165 906 тис.крб.; обігові кошти в сумі 7 685 174 тис.крб.; разом в сумі 9 851 080 тис.крб.; всього за результатом конкурсу - в сумі 7000000 тис.крб.

На підставі договору купівлі-продажу №3-864 від 07.02.1996, а також акта прийому-передачі від 05.04.1996 товариству покупців ОДКТРП "Торгпреса" видано свідоцтво про власність на майно обласного державно-комунального торгово-роздрібного підприємства "Торгпреса" реєстраційний номер №97.

04.07.2016 Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради видано ТОВ "Торгпреса" Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - ТС стаціонарної тимчасової споруди за адресою: м.Тернопіль, вул. Живова (реєстраційний номер 49/16). Термін дії Паспорта, з урахуванням продовження - до 26.06.2020 ( з урахуванням продовження терміну його дії щороку)..

Згідно Схеми розміщення стаціонарної тимчасової споруди, така розташована на земельній ділянці, площею 5,4 м2 .

26.08.2015 між Тернопільською міською радою (Орендодавець) та ТОВ "Торгпреса" (Орендар) укладено Договір оренди землі площею 0,00054 га за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 Договору Орендодавець, на підставі рішення Тернопільської міської ради від 30.06.2015 №6/60/250, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м.Тернополі за адресою вул.Живова.

Згідно пунктів 2, 3 Договору, в оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер :12:017:0025 загальною площею 0,00054 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях. На земельній ділянці знаходиться об`єкт кіоск.

Пунктом 8 Договору передбачено, що останній укладено терміном на два роки до 30.06.2017.

Як визначено пунктом 15 Договору оренди земельна ділянка передається в оренду для обслуговування кіоску по реалізації друкованої продукції.

14.09.2015 здійснено державну реєстрацію договору оренди землі за ТОВ "Торгпреса", що підтверджується записом про реєстрацію договору в Книзі записів засвідчення факту реєстрації договору - запис за №5565.

За даними Інформаційної довідки №213081987 від 18.06.2020 з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Державний реєстр), державним реєстратором Управління агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації Гречкосій Галиною Василівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №101, відповідно до якого здійснено державну реєстрацію:

1) права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" на торгове приміщення площею 4,8 кв.м за адресою: м.Тернопіль, вул. Живова, 9в, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; дата державної реєстрації 13.03.2019; земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер :12:017:0025, реєстраційний номер 01, площа 0,00054 га.

Підставою для державної реєстрації у Реєстрі вказано: статут; свідоцтво про право власності на майно №97 від 11.04.1996, видане Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області; договір купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом, серія та номер: 3-864, виданий 07.02.1996.

Листом №114/27 від 23.06.2020 Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, повідомив, що у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутня інформація щодо документів, які дають право виконувати підготовчі, будівельні роботи, а також підтверджують прийняття об`єкта нерухомості в експлуатацію по вул. Живова, 9в.

Згідно листа Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №1239/14 06.07.2020, не присвоювався адресний номер (як об`єкту нерухомості) торговому приміщенню по вул. Живова, 9в.

Позивач зазначає, що 13.03.2019 державним реєстратором Управління агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було незаконно внесено запис №30738689 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" права власності на спірне торгове приміщення, яке є тимчасовою спорудою, відповідно зазначеними діями порушуються права територіальної громади міста Тернополя на вільне володіння та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності міста, тому просить скасувати відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинити право власності відповідача на торгове приміщення і закрити розділ про право власності в Реєстрі речових прав.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Визначаючи правову природу спірних правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, виходячи з аналізу положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з правом власності на нерухоме майно.

Норми права, які застосував суд.

Приписами статті 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (надалі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частинами 1, 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Приписами частин 1, 2, 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону (особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку). Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Частинами 2, 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Відомості Державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з частиною 7 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Частиною 8 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Мотивована оцінка судом.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши у сукупності усі докази, суд дійшов таких висновків.

Предметом спору у даній справі є приватний інтерес Тернопільської міської ради, що стосується насамперед захисту її прав як власника земельної ділянки від порушень.

Суд враховує, що спірні правовідносини виникли не стільки щодо дій реєстратора при вчиненні реєстраційних дій, скільки щодо правомірності набуття речових прав ТОВ "Торгпреса" на торгові приміщення (кіоски), як на об`єкти нерухомого майна, та стосуються набутого ним права власності.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №910/6090/18 (провадження №12-269гс18) викладено правовий висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим, а тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (надалі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частинами 1, 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Приписами частин 1, 2 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону (особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку).

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 8 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (Порядок).

Так, п.3 Порядку (в редакції, чинній станом на 13.03.2019) передбачено, що державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Згідно з п.п. 6, 7 Порядку (в редакції, чинній станом на 13.03.2019) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Частиною 2 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Як слідує із матеріалів справи, державним реєстратором Управління агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації ОСОБА_1 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №101 про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ТОВ "Торгпреса" на торгове приміщення площею 4,8 кв.м за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в.

Відповідно до розпорядження голови Підгаєцької районної державної адміністрації від 05.05.2020 №121-од вирішено реорганізувати: Відділ освіти, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації та відділу культури і туризму Підгаєцької районної державної адміністрації.

Підгаєцької районної державної адміністрації - шляхом перетворення у Відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації перебуває у стані припинення, 12.01.2021 внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Згідно Положенням про Відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації, яке затверджене розпорядженням голови РДА №121-0д від 05.05.2020, повноваження щодо здійснення державної реєстрації Відділу розвитку території і природних ресурсів не передані, а державні реєстратори, які здійснювали свою діяльність в Управлінні агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації переведені у Відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації.

На даний час повноваження в сфері державної реєстрації, в тому числі проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, формування та ведення реєстраційних справ відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" віднесено до повноважень Відділу культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації (Положення про відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Підгаєцької РДА від 05.05.2020 №121-од), якого позивачем і визначено в якості другого відповідача у даній справі.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом (частина 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.29, 2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки. Відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди не допускається. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

Водночас, наявні в матеріалах справи докази не вказують на те, що торгові приміщення за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 9в є нерухомим майном.

Так, зокрема, договір купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом та Акт передачі державного майна від 05 квітня 1996 року товариством покупців ОДКТРП "Торгпреса" не містять відомостей про виділення вказаного у позовній заяві майна зі складу цілісного майнового комплексу як самостійних об`єктів цивільно-правових відносин.

В матеріалах справи відсутні докази щодо присвоєння торговим приміщенням адресних номерів у встановленому законом порядку.

Натомість, Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради заперечується факт присвоєння торговим приміщенням адресного номера як об`єкта нерухомості по АДРЕСА_1 (лист №1239/14 від 06.07.2020).

Крім того, у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутня інформація щодо документів, які дають право виконувати підготовчі, будівельні роботи, а також підтверджують прийняття об`єкта нерухомості в експлуатацію по АДРЕСА_1 (лист №114/27 від 23.06.2020 Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради ).

Також, як вже зазначалось вище, 04.07.2016 Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради видано ТОВ "Торгпреса" Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - ТС стаціонарної тимчасової споруди за адресою: м.Тернопіль, вул. Живова (реєстраційний номер 49/16).

Факт отримання відповідачем 1 паспорта прив`язки, а також продовження терміну його дії, в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами дають підстави стверджувати, що торгове приміщення, площею 4,8 кв.м., зареєстроване в реєстрі за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасовими спорудами.

Частиною 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказано, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості Державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано в порядку, передбаченому цим Законом.

Встановлені у справі обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність у державного реєстратора законних підстав для прийняття рішення та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Торгпреса" на торгове приміщення, площею 4,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на вказане торгове приміщення, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності, порушує інтерес Тернопільської міської ради як власника землі, котрий наділений повноваженнями вільно розпоряджатися своєю власністю, та свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно з частини 7 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов`язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи викладене, суд позовні вимоги визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Висновок суду.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із частин 2-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 4 статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Всупереч наведеним вище нормам відповідачі не надали суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в спростування позовних вимог позивача.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати.

Як передбачено пунктом 2 частини 5 статті 238 ГПК України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Щодо судового збору у розмірі 6810, 00 грн.

Згідно частини 9 статті 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд, вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача 1.

Отже, в силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 6810,00 грн покладається на відповідача 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгпреса".

Керуючись статтями 7, 13, 42, 86, 210, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 6810,00 грн покласти на відповідача 1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгпреса".

3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" (вул. Дівоча, 3, м. Тернопіль, ) на торгове приміщення площею 4,8 кв.м за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в.

4. Припинити право власності на торгове приміщення площею 4,8 кв.м за адресою: м.Тернопіль, вул. Живова, 9в за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" (вул. Дівоча, 3, м. Тернопіль, ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

5. Закрити розділ Державного реєстру речових прав за №101 відносно торгового приміщення площею 4,8 кв.м за адресою: м. Тернопіль, вул.Живова, 9в.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" (вул. Дівоча, 3, м.Тернопіль, код ) на користь Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м.Тернопіль, ) - 6810 грн 00 коп. судового збору.

7. Видати наказ стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256 -257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Примірник рішення надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

Позивачу: Тернопільській міській раді, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль,

Відповідачу 1: Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгпреса", вул. Дівоча, 3, м.Тернопіль,

Відповідачу 2: Відділу культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації, вул. Бережанська, 13, м.Підгайці, Тернопільська область.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано "16" червня 2021 року.

Суддя Я.Я. Боровець