РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2021Справа № 910/4153/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Група компаній "Атлант-ГШР"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 859699,60 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Група компаній "Атлант-ГШР" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення 859699,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 53.20-130 від 10.04.2020.

Ухвалою суду від 22.03.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

29.03.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 22.03.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

29.03.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в вкій він просить стягнути з відповідача 859699,60 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів, з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в зв`язку з чим справа розглядається, з урахуванням поданої заяви.

26.04.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти суми нарахованої пені, оскільки, нормативно період її нарахування обмежений шестимісячним строком. Відповідач у відзиві здійснив контррозрахунок пені, відповідно до якого її сума становить 16148,40 грн. Відповідач просить відмовити у позові в частині стягнення пені у розмірі 2490,69 грн.

29.04.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити повністю, обставини, зазначені у відзиві щодо нарахування пені, залишає на розсуд суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2020 між Комунальним підприємством "Київпастранс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Група компаній "Атлант-ГШР" (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 53.20-130.

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати замовнику: "Банківські послуги" код 66110000-4 за ДК 021:2015 (послуги із здійснення інкасації грошових коштів від кас замовника), далі - послуги, в кількості та за цінами, що зазначені у Специфікації (додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги, які включають в себе:

1.1.1. Приймання з визначених місць, згідно додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору інкасації грошових коштів та/або документації (талони, проїзні квитки, плани, наряди, інша документація) замовника (далі - матеріальні цінності) в опломбованих інкасаторських сумках (мішках) або у інший спосіб, який унеможливлює доступ до матеріальних цінностей третіх осіб.

1.1.2. Доставка (перевезення) опломбованих інкасаторських сумок (мішків) до місця інкасації, визначеного в табл. 1 додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною, та передача їх уповноваженим представникам замовника.

1.1.3. Охорони під час приймання від місць інкасації, доставки до місця призначення та передачі матеріальних цінностей уповноваженим представникам замовника.

Згідно з п. 1.2 договору виконавець надає послуги власними силами та засобами з власних матеріалів, вартість яких входить в ціну договору.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору не сплатив вартість наданих послуг у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 811856,52 грн та за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано пеню в розмірі 47843,08 грн.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 10.1 договору він набирає чинності з 01.05.2020 і діє до 31.07.2020 включно, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли під час дії цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору вартість послуг (ціна договору) визначається згідно з Специфікацією (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору і становить 811856,52 грн.

Згідно п. 4.4 договору оплата наданих виконавцем послуг здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів після підписання сторонами акту наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 811856,52 грн, що підтверджується наступними актами надання послуг, що підписані та скріплені печатками обох контрагентів:

№ 1995 від 31.05.2020 на суму 270618,84 грн,

№ 2787 від 31.07.2020 на суму 270618,84 грн,

№ 2385 від 30.06.2020 на суму 270618,84 грн,

Між сторонами складено акт звірки взаємних розрахунків за договором за 2020 рік, згідно якого станом на 31.12.2020 заборгованість відповідача перед позивачем становила 811856,52 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією - вимогою № 0002821-2 від 28.01.2021, в якій просив погасити заборгованість за надані послуги в сумі 811856,52 грн та пеню в розмірі 47843,08 грн.

Дана вимога надіслана відповідачу 28.01.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист і фіскальним чеком та отримана відповідачем 29.01.2021.

Відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.1.3 договору замовник зобов`язаний вчасно оплатити послуги у порядку, встановленому договором.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті наданих послуг у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої не оспорений відповідачем, що складає 811856,52 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг не подано.

Крім того, у відзиві, відповідач не заперечує проти обставин існування у нього заборгованості перед позивачем у розмірі 811856,52 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 811856,52 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 47843,08 грн за період з 01.07.2020 по 26.01.2021.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо оплати наданих послуг не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 6.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Пунктом 6.3 договору сторони узгодили, що у разі затримки оплати за договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо оплати за надані послуги.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд погоджується з запереченнями відповідача щодо не врахування позивачем шестимісячного обмеження на нарахування пені.

Суд здійснив перерахунок пені по кожному акту в межах періодів, заявлених позивачем, з урахуванням шестимісячного обмеження на нарахування пені. Згідно перерахунку суду, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 45608,36 грн, а отже вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Група компаній "Атлант-ГШР" обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Група компаній "Атлант-ГШР" (03087, м. Київ, вул. Іскрівська, 3, офіс 77, ) суму основного боргу у розмірі 811856 (вісімсот одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 52 коп., пеню у розмірі 45608 (сорок п`ять тисяч шістсот вісім) грн 36 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 12861 (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят одна ) грн 97 коп.

3. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 2234,72 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко