РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2021Справа № 911/3525/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс»

до Акціонерного товариства «Київметробуд»

про стягнення 81833,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Зайончковська В.В.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.12.2020 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» з вимогами до Акціонерного товариства «Київметробуд» про стягнення 86534,24 грн, з яких 74846,04 грн основного боргу, 7597,07 грн пені, 2055,32 грн 3% річних та 2035,81 грн інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 не у повному обсязі оплати виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 74846,04 грн. Крім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 7597,07 грн пені, 2055,32 грн 3% річних та 2035,81 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2020 відкрито провадження у справі №911/3525/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2021, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

16.02.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо суми основного боргу та розрахунків пені, 3% річних, інфляційних втрат з посиланням на п. 12.1.2 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2021 матеріали справи №911/3525/20 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу справу №911/3525/20 передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 справу прийнято до розгляду суддею Спичаком О.М., підготовче засідання призначено на 28.04.2021.

28.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 66300,66 грн основного боргу, 6729,63 грн пені, 2670,16 грн 3% річних та 6132,75 грн інфляційних втрат, що разом становить 81833,20 грн.

У підготовчому засіданні 28.04.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 19.05.2021.

У підготовчому засіданні 19.05.2021 судом було прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, подану 28.04.2021, з огляду на що справа розглядається з новою ціною позову - 81833,20 грн.

У підготовчому засіданні 19.05.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.06.2021.

У судовому засіданні 09.06.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення судового засідання на 16.06.2021.

16.06.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що представник відповідача не має можливості прийняти участь у судовому засіданні через тимчасову непрацездатність, яка викликана підвищеною температурою та поганим самопочуттям, що може бути викликано Covid-19.

У судовому засіданні 16.06.2021 судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання у зв`язку з необгрунтованістю та не наданням доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

Крім того, у судовому засіданні 09.06.2021 судом було відкладено розгляд справи саме у зв`язку з поданням відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 16.06.2021 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 16.06.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 09.06.2021 та розпискою про відкладення судового засідання від 09.06.2021.

У судовому засіданні 16.06.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 між Акціонерним товариством «Київметробуд» (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» (субпідрядник) укладено Договір субпідряду №48/002, відповідно до умов якого генпідрядник доручає та оплачує, а субпідрядник відповідно до проектної документації та умов договору по об`єкту «Капітальний ремонт станції «Святошин» Святошино-Броварської лінії метрополітену» виконує наступні роботи: підвищення вогнестійкості металоконструкцій та улаштуванню протипожежних проходок.

Відповідно до п. 1.3 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання субпідряднику, визначені затвердженою проектною документацією.

Відповідно до п. 3.1 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 вартість робіт за цим договором визначається у відповідності до ДСТУ, є динамічною договірною ціною та орієнтовно складає 247944,35 грн.

Згідно з п. 12.1 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 розрахунки за виконані роботи здійснюються генпідрядником з урахуванням положень загальних умов, бюджетного законодавства, тощо. Платежі здійснюються на підставі актів форми КБ-2в та довідок КБ-3 в міру виконання робіт за види робіт за умови належного фінансування робіт замовником.

Оформлення актів виконаних робіт форми КБ-2в та довідок КБ-3 здійснюється представниками генпідрядника, визначеними в п. 20.9 даного договору (п. 12.1.1 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 18.1 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018).

Відповідно до п. 18.1.1 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до цього договору, та закінчується 31.01.2019, але у будь-якому разі не раніше дати виконання своїх зобов`язань сторонами, в тому числі гарантійних зобов`язань субпідрядника.

30.01.2019 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018, якою сторони, зокрема, збільшили ціну договору - 349595,23 грн та виклали п. 18.1.1 договору у новій редакції «строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до цього договору, та закінчується 28.02.2019, але у будь-якому разі не раніше дати виконання своїх зобов`язань сторонами, в тому числі гарантійних зобов`язань субпідрядника».

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 не у повному обсязі оплати виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 66300,66 грн. Крім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 6729,63 грн пені, 2670,16 3% річних та 6132,75 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою укладений між сторонами Договір субпідряду №48/002 від 12.11.2018 є договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з ч. 2 ст. 838 Цивільного кодексу України генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 позивачем були виконані роботи на загальну суму 284846,04 грн., що підтверджується Актом №302 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року від 19.12.2019 на суму 27505,07 грн, Актом №303 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року від 19.12.2019 на суму 133816,94 грн, Актом №306 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року від 19.12.2019 на суму 24508,84 грн, Актом №312 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року від 19.12.2019 на суму 99015,19 грн.

Вказані акти підписані представниками замовника, генпідрядника (відповідача) та субпідрядника (позивача), скріплені відбитками печаток сторін.

Відповідачем під час розгляду справи та у заявах по суті справи не заперечувалось виконання позивачем робіт за Договором субпідряду №48/002 від 12.11.2018 на суму 284846,04 грн. (за вказаними актами).

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 12.2.3 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5-ти днів з дня підписання актів форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 генпідрядником за умови належного фінансування робіт за даним договором замовником.

Таким чином, оскільки вказані акти виконання робіт були підписані 19.12.2019, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити роботи, виконані позивачем за вказаними актами, у строк до 24.12.2019 включно.

При цьому, під час розгляду справи у суді відповідачем у заявах по суті справи не вказувалось на неналежне фінансування робіт замовником будівництва.

Судом встановлено, що 13.02.2019 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 60000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №230 від 13.02.2019, та 17.07.2019 - грошові кошти у розмірі 150000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №608 від 17.07.2019 (призначення платежу - передплата за виконання робіт за Договором субпідряду №48/002 від 12.11.2018).

Таким чином, оскільки позивачем були виконані роботи за Договором субпідряду №48/002 від 12.11.2018 на суму 284846,04 грн, тоді як відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 210000,00 грн, суд дійшов висновку, що відповідачем не були оплачені виконані позивачем роботи на суму 74846,04 грн.

Водночас, судом встановлено, що у п. 12.1.2 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 сторонами погоджено, що за послуги, надані генпідрядником, субпідрядник проводить генвідрахування у розмірі 3% від вартості робіт по договірній ціні.

Таким чином, сума генвідрахувань за Договором субпідряду №48/002 від 12.11.2018 становить 8545,38 грн, про що між сторонами було складено Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №147 від 20.12.2019.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 66300,66 грн (284846,04 грн - «мінус» 210000,00 грн - «мінус» 8545,38 грн) станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Акціонерного товариства «Київметробуд» за Договором субпідряду №48/002 від 12.11.2018 у сумі 66300,66 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Київметробуд» суми основного боргу у розмірі 66300,66 грн (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог) є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 6729,63 грн за період з 25.12.2019 до 25.06.2020.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 886 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

У п. 15.3 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018 зазначено, що генпідрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань і у таких сумах: за порушення грошових зобов`язань при умові надходження від замовника на рахунок генпідрядника відповідних коштів за відповідні виконані роботи згідно з умовами даного договору - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день сплати від простроченої суми за кожен день прострочення від суми несвоєчасно оплачених виконаних робіт.

Перевіривши розрахунок пені, викладений позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим (та беручи до уваги, що відповідачем не вказувалось під час розгляду справи про ненадходження від замовника грошових коштів) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Київметробуд» пені у розмірі 6729,63 грн (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2670,16 грн за період з 25.12.2019 до 28.04.2021 включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних, викладений позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпек Сервіс» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Київметробуд» 3% річних у розмірі 2670,16 грн (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 6132,75 грн за період з січня 2020 року по березень 2021 року (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог).

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, викладений позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Київметробуд» інфляційних втрат у розмірі 6132,75 грн (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Київметробуд» (03065, м. Київ, вул. Світлогірська, буд. 2/25; ідентифікаційний код: 01387432) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 14; ідентифікаційний код: 39171573) суму основного боргу у розмірі 66300 (шістдесят шість тисяч триста) грн 66 коп., пеню у розмірі 6729 (шість тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн 63 коп., 3% річних у розмірі 2670 (дві тисячі шістсот сімдесят) грн 16 коп., інфляційні втрати у розмірі 6132 (шість тисяч сто тридцять дві) грн 75 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисяч сто дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 22.06.2021.

Суддя О.М. Спичак