ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

14 червня 2021 року Справа № 926/762/21

За позовом Чернівецької міської ради

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Метал 2018"

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 159031,64 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Дроздек А.Я.

Представники:

від позивача Генцарюк М.-Д.Д.

від відповідача 1 не з`явився

від відповідача 2 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Чернівецька міська рада звернулася з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Метал 2018" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 159031,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач 1 набув право власності на нерухоме майно, а саме металевий склад ТОП літ. "К" 06 березня 2014 року, відповідач 2 набув право власності на нерухоме майно, а саме металевий склад ТОП літ. "И" 09 листопада 2018 року за адресою АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці кадастровий номер :41:005:005 площею 1,0333 га. Рішенням 50 сесії VI скликання Чернівецької міської ради № 1221 від 29 травня 2014 року надано відповідачу 1 та ОСОБА_2 (попередній власник металевого складу літ. "И") вищевказану земельну ділянку в оренду терміном на 10 років. Проте договір оренди землі між позивачем та відповідачами у встановлений строк укладено не було, відповідачі використовували дану земельну ділянку без правопосвідчувальних документів на землю. Тому позивач просить стягнути з відповідачів 159031,64 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю за період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2021 року позовну заяву передано судді Тинку О.С.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 25 лютого 2021 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 15 березня 2021 року.

15 березня 2021 року відповідач 1 подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Згідно поданого відзиву відповідач 1 не погоджується з порядком розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, оскільки у витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який додано до позову не зазначено суму оцінки земельної ділянки станом на день формування витягу. Крім того, у витязі з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки зазначено коефіцієнт індексації 2,3794, а у здійсненому позивачем розрахунку такий коефіцієнт становить 1,0. Тому неможливо встановити нормативно грошову оцінку спірної земельної ділянки у період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року.

Відповідач 2 відзив на позов не подав.

При цьому, відповідач 1 та відповідача 2 явку своїх представників у судове засідання 15 березня 2021 року не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з чим відкладено підготовче засідання на 29 березня 2021 року.

29 березня 2021 року позивач, до початку судового засідання, подав відповідь на відзив до якого долучено докази направлення іншим учасникам справи які датовані 29 березня 2021 року.

У відповіді на відзив позивач посилається на те, що порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях регулюється Положенням про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради V скликання від 23.10.2008р. № 715 "Про затвердження Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях" (із змінами, внесеними рішеннями Чернівецької міської ради VI скликання від 28.07.2011р. №221 та від 29.03.2012р. №467). Положенням про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях затверджено ставки орендної плати за землю та визначено, що підставою для розрахунку розміру орендної плати є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданий уповноваженим органом. Нормативна грошова оцінка земель м. Чернівців введена в дію рішенням Чернівецької міської ради V скликання від 12.02.2008р. №510 Про затвердження технічної документації з грошової оцінки земель м. Чернівців та визнання такими що втратили чинність раніше прийняті рішення проведена станом на 01.01.2007 року. Основою для грошової оцінки земельної ділянки є визначення середні (базової) вартості 1 м2 земель міста Чернівці. Середня (базова) вартість 1 м2 земель міста Чернівці обчислена у технічг документації з грошової оцінки земель міста Чернівців та станом 01 липня 2007 року становить 195,97 грн./м2. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель (несільськогосподарського призначення) становлять: 2007 рік - 1,028; 2008 рік - 1,152; 2009 рік - 1,059; 2010 рік - 1,0; 2011 рік - 1 2012 рік - 1,0; 2013 рік - 1,0; 2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1,433; 2016 рік - 1,С 2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель земельних ділянок (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України). Добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель м. Чернівці за 2007-2019 роки становить 2,3794. Нормативна грошова оцінка земель міста Чернівці введена в дію з 01 липня 2008 року. Після введення в дію нормативної грошової оцінки земель м. Чернівці відповідачі з 01 липня 2008 року використовували земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Розрахунок, підготовлений відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04 листопада 2019 року №134 виданого відділом у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру Чернівецькій області. Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04 листопада 2019 року видано уповноваженим органом відповідно до затвердженої рішенням Чернівецької міської ради V скликання від 12 лютого 2008 року №510 технічної документації з грошової оцінки земель м. Чернівці з різними коефіцієнтами Кф. При визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2014, 2016 та 2020 роках застосована середня (базова) вартість 1 м2 земель міста Чернівці в однаковому розмірі - 195,97 грн./м2. Різниця полягає тільки в застосуванні коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки. Наведені вище обставини свідчать про правомірність та правильність проведеного розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, за адресою АДРЕСА_1 , площею 1,0333га, кадастровий номер :41:005:0005.

Відповідач 1 та відповідача 2 явку своїх представників у судове засідання 29 березня 2021 року не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою від 29 березня 2021 року суд відклав підготовче засідання на 14 квітня 2021 року. Повідомив відповідача 2 у справі про дату, час і місце розгляду справи, розмістивши оголошення про виклик до суду на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області.

Відповідач 1 та відповідача 2 явку своїх представників у судове засідання 14 квітня 2021 року не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили.

При цьому, у судовому засіданні 14 квітня 2021 року представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням про відкладення підготовчого засідання для надання можливості уточнення позовних вимог шляхом зміни предмету позову.

Ухвалою від 14 квітня 2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 26 квітня 2021 року.

15 квітня 2021 року позивач надіслав на адресу суду заяву в порядку ст. 46 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 26 квітня 2021 року просила не розглядати подану нею 15 квітня 2021 року заяву в порядку ст. 46 ГПК України, оскільки позивач має намір подати нову заяву.

Відповідач 1 та відповідача 2 явку своїх представників у судове засідання 26 квітня 2021 року не забезпечили, про причини не явки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року залишено без розгляду подану 15 квітня 2021 року (вх.№ 1514) позивачем заяву в порядку ст. 46 ГПК України. Відкладено підготовче засідання на 13 травня 2021 року.

07 травня 2021 року позивач надіслав суду клопотання про долучення доказів.

11 травня 2021 року позивач надіслав суду заяву в порядку ст. 46 ГПК України.

Згідно поданої заяви позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 79515,82 грн та з Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ Метал 2018») 79515,82 грн на користь Чернівецької міської ради збитки завдані використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 1,0333га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:41:005:0005, за період з 09.11.2018 року по 26.05.2019 року. Стягнути з відповідачів пропорційно задоволених позовних вимог на користь позивач понесені по даній справі судові витрати.

Ухвалою від 13 травня 2021 року задоволено заяву позивача подану в порядку ст. 46 ГПК України від 11 травня 2021 року про зміну предмету позову та заяву позивача про долучення доказів від 07 травня 2021 року. Закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 24 травня 2021 року.

24 травня 2021 року відповідачі явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкладено розгляд справи по суті на 14 червня 2021 року.

У судовому засідання 14 червня 2021 року представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на викладене у позові.

Відповідачі явку свої представників у судове засідання 14 червня 2021 року не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи шляхом надіслання ухвал на адреси сторін, які отримані відповідачем 1 - 27 травня 2021 року та відповідачем 2 - 31 травня 2021 року.

Отже, судом здійснено всі дії щодо належного повідомлення відповідачів про час, місце та дату розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

06 березня 2014 року відповідач 1 набув право власності на нерухоме майно, а саме металевий склад ТОП літ. К загальною площею 790,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2020 року № 238651095.

09 листопада 2018 року відповідач 2 набув право власності на нерухоме майно, а саме металевий склад ТОП літ. И загальною площею 790,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 листопада 2018 року № 145042418.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014 від 03 квітня 2014 року вищевказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :41:005:0005 площею 1,0333 га. З цільовим призначенням: "Для обслуговування приміщень для виробництва будівельних матеріалів", форма власності "Комунальна".

29 травня 2014 року рішенням Чернівецької міської ради 50 сесії VI скликання №1221 фізичній особіпідприємцю ОСОБА_1 та Фізичній особіпідприємцю ОСОБА_3 (попередній власниці металевого складу літ. "И") надано земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 1,0333 га. (кадастровий номер :41:005:0005), в оренду терміном на 10 років, для обслуговування нежитлової будівлі (склад).

Пунктом 19 вищевказаного рішення зобов`язано осіб, яким надаються в оренду земельні ділянки, укласти впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення з Чернівецькою міською радою договори оренди землі.

Однак, договір оренди землі між Чернівецькою міською радою та відповідачем 1, Фізичною особоюпідприємцем ОСОБА_3 (попередня власниця металевого складу літ. "И"), а в подальшому відповідачем 2 не було укладено.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, що відповідачі в період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року використовувало спірну земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності, без належних правових підстав, а саме укладеного між ними та власником договору оренди.

Таким чином, Чернівецька міська рада, як власник спірної земельної ділянки, мала обґрунтовані сподівання на отримання орендної плати за використання спірної земельної ділянки, однак не змогла їх реалізувати внаслідок відсутності між сторонами відносин щодо її використання в порядку, встановленому законом.

Разом з тим главою 83 Цивільного кодексу України врегульовано відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 (провадження № 12-188гс18).

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.

Крім того, даної правової позиції дотримується Верховний Суд й в постанові від 09.02.2021 року у справі №922/3617/19.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 квітня 2014 року №НВ-014 земельна ділянка площею 1,0333 га. за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :41:005:0005 зареєстрована 22 лютого 2006 року в ЧРФ ДП Центр ДЗК. Вид використання: «Для обслуговування приміщень для виробництва будівельних матеріалів».

Як уже зазначалося, в період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року за відповідачами було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме металевий склад ТОП літ. И загальною площею 790,2 кв.м. та металевий склад ТОП літ. К загальною площею 790,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином судом встановлено обставини правомірного володіння і використання відповідачами нерухомого майна, яке належало їм у спірний період, що само по собі свідчить про фактичне використання ними спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, позаяк відповідачі не надали жодних доказів на підтвердження формування та використання ними за зазначеною адресою земельної ділянки меншою чи більшою площею для експлуатації. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19.

З огляду на викладене, Фізична особапідприємець ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "КСМ Метал 2018" (як фактичні користувачі земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею за період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року, а тому зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України Про оцінку земель дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/11764/17, від 20.11.2018 у справі № 908/4582/15, від 04.11.2020 у справі №904/1283/19.

Визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель вимогами чинного законодавства не передбачено, а отже позивач при здійсненні розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки правомірно використав інформацію саме з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18 неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, з урахуванням положень статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 20, 23 Закону України Про оцінку земель суд зазначає про правильність визначення позивачем суми безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати на підставі належних і допустимих доказів: витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04 листопада 2019 року №1344, а також суд погоджується з методом визначення позивачем розміру позовних вимог, оскільки він ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом розмір безпідставно збережених коштів Фізичною особоюпідприємцем ОСОБА_1 та ТОВ "КСМ Метал 2018" за період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року складає 159031,64 грн.

Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Серявін та інші проти України (Заява № 4909/04) вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Стосовно інших доводів та висновків, суд вважає, що на такі не слід давати детальної відповіді, з урахуванням мотивів, за яких суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

В порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 236, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Чернівецької міської ради (, м. Чернівці, Центральна площа, 1) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Метал 2018" (, м. Чернівці, вул. Лугова, 11) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 159031,64 грн, задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Чернівецької міської ради (розрахунковий рахунок: Чернівецька міська ТГ; Чернів. ГУК/Чернівецька ТГ/24062200; код отримувача Казначейство України ЕАП; на рахунок IBAN UA 0024405; код класифікації 24062200; призначення платежу (кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтовного покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) збитки завдані використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 1,0333га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:41:005:0005, за період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року в розмірі 79515,82 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Метал 2018" (, м. Чернівці, вул. Лугова, 11) на користь Чернівецької міської ради (розрахунковий рахунок: Чернівецька міська ТГ; Чернів. ГУК/Чернівецька ТГ/24062200; код отримувача Казначейство України ЕАП; на рахунок IBAN UA 0024405; код класифікації 24062200; призначення платежу (кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтовного покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу) збитки завдані використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 1,0333га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:41:005:0005, за період з 09 листопада 2018 року по 26 травня 2019 року в розмірі 79515,82 грн.

4. Стягнути з Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Чернівецької міської ради (розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок UА0042806, в ГУДКСУ в Чернівецькій області, код 04062216) 1192,74 грн сплаченого судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Метал 2018" ( , м. Чернівці, вул. Лугова, 11) на користь Чернівецької міської ради (розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок UА0042806, в ГУДКСУ в Чернівецькій області, код 04062216) 1192,74 грн. сплаченого судового збору.

У судовому засіданні 14 червня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 17 червня 2021 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок