ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.2021 Справа № 920/190/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Молодецької В.О., розглянувши матеріали справи № 920/190/21

за позовом: Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ),

до відповідачів: 1.Фізичної особи-підприємця Бархо Валерія Юхановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ),

2. Державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни (42303, Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Леніна, буд.20),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради (м. Суми, вул. Воскресенська, 8А, ),

про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання звільнити земельну ділянку,

за участю представників сторін:

від позивача: Березенко Т.А., довіреність від 09.02.2021 №317/03.02.02-08;

від відповідачів 1,2: не з`явилися;

від третьої особи: не з`явилася;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.03.2021 відкрито провадження у справі №920/190/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 06.04.2021.

Згідно з ухвалою суду від 06.04.2021 у справі №920/190/21 підготовче засідання відкладене на 22.04.2021.

Відповідно до ухвали суду від 22.04.2021 у справі №920/190/21 підготовче засідання відкладене на 13.05.2021.

Згідно з ухвалою суду від 13.05.2021 закрите підготовче провадження у справі №920/190/21, розгляд справи по суті призначено на 02.06.2021.

Суть спору: позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39757368 від 20.02.2018 року та запис про право власності 24910775 від 16.02.2018 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення (торговий ряд) об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 за ОСОБА_1 ; зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бархо Валерія Юхановича звільнити земельну ділянку комунальної власності площею 0,0019 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що передана в оренду відповідно до договору оренди від 14.11.07р., укладеного між Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем Бархо Валерієм Юхановичем, шляхом демонтажу самочинно збудованого нерухомого майна (нежитлове приміщення - торговий ряд, площею 86,4 кв.м.), а також просить судові витрати покласти на відповідачів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиви на позов не подали. Ухвали суду, надіслані на адреси відповідача 1 ФОП Бархо Валерія Юхановича та відповідача 2 - державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни, зазначені позивачем у позовній заяві та згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду з відміткою на поштовому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач 1 вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи господарським судом Сумської області.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. У письмових поясненнях №151/29-01-12 від 23.04.2021 (вх. №4224/21 від 28.04.2021) позовні вимоги Сумської міської ради підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

02.06.2021 третьою особою подано заяву від 01.06.2021 №185/29.01-12, в якій у зв`язку з неможливістю з`явитися представника управління в судове засідання просить суд розглянути зазначену справу без його участі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

14 листопада 2007 між Сумською міською радою та ФОП Бархо Валерієм Юхановичем на підставі рішення Сумської міської ради від 18.07.2007 року №801- МР «Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради» був укладений договір оренди земельної ділянки (далі за текстом «Договір»), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :19:031:0057.

Відповідно до п. 2.1. зазначено договору земельна ділянка надається в оренду під розміщення торгівельного ряду.

Згідно з умовами п. 2.2. договору останній діє терміном до 18 липня 2010 року.

Відповідно до п. 4.2 Договору відповідач має право за згодою орендодавця, визначеною в окремій угоді сторін, зводити на переданій в оренду земельній ділянці тимчасові (на термін оренди), виробничі та інші будівлі та споруди згідно з проектом, затвердженим та погодженим у встановленому порядку.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що на початку 2009 року, відповідачем була самовільно зайнята земельна ділянка, що належить територіальній громаді міста Суми на праві комунальної власності, і розпочате будівництво об`єкту нерухомого майна з істотним порушенням вимог і державних будівельних норм та правил, а також з порушенням суспільних інтересів і територіальної громади міста Суми.

08.10.2009 року Сумська міська рада зверталась з позовною заявою до Господарського суду Сумської області, в якій просила суд зобов`язати відповідача за власний рахунок звільнити шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва по АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,0019 га, кадастровий номер :19:031:0057, що передана останньому в оренду відповідно до договору оренди від 14.11.07 р., укладеного між сторонами, та зобов`язати відповідача привести вищевказану земельну ділянку до стану, який передував початку проведення будівельних робіт.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.02.2010 року у справі №5/278-09 позов Сумської міської ради було задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.06.2010 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 05.02.2010 року залишено без змін.

Зі змісту ч.4 ст. 75 ГПК України вбачається, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Так, рішенням Господарського суду Сумської області було встановлено, що відповідно до листа ІДАБК у Сумській області вих. № 7/18-502 від 03.03.2010 року наказом від 12.02.2010 року № 5-ОД дозвіл № 0122/2009 від 21.12.09р. на виконання будівельних робіт скасовано (анульовано).

26.05.2010 року рішенням сесії Сумської міської ради № 3829-МР відповідачеві було відмовлено у продовженні терміну дії договору оренди земельної ділянки від 14.11.2007 року.

Незважаючи на вищевикладене 21.12.2017 року Відповідач 1 подав до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

У п.11 декларації, а саме щодо інформації про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, зазначено саме той дозвіл, який був скасований на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області від 21.12.2009 року № 0122/2009.

У п. 13 декларації, а саме щодо інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою зазначено той договір оренди земельної ділянки від 14.11.2007 року серія ВКВ 320781, затверджений рішенням Сумської міської ради від 18.07.2007 № 801-МР, строк дії якого закінчився ще 18.07.2010 року.

Судом встановлено, що на момент введення в експлуатацію замовником будівництва - ОСОБА_1 об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» був запроваджений декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають йому право виконувати будівельні роботи на об`єктах будівництва І-ІІІ категорії складності. Вказаний принцип полягає у тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації несе сам замовник, а орган державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані прийняти до розгляду подану замовником декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній та прийняти рішення щодо проведення реєстрації декларації або щодо її повернення.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності. Процедуру виконання будівельних робіт визначено Порядком виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466.

Загальні засади прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Процедура подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації та її реєстрації визначені порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (далі за текстом «Порядок № 461»).

Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Відомості щодо зареєстрованих декларацій та виданих сертифікатів вносяться до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання, підготовчих та/або будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів (далі - єдиний реєстр).

Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Управління два примірники декларації за формою згідно з додатком 1 (п. 19 порядку № 461).

У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її в орган держаного архітектурно-будівельного контролю не пізніше наступного робочого дня.

Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в органі держаного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував.

Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації (п. 19).

Орган держаного архітектурно-будівельного контролю перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній та реєструє декларацію.

Враховуючи зазначене, після отримання декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Будівництво торгового ряду (нежитлового приміщення) за адресою м. Суми, Засумська, 5», перевіривши повноту даних Управлінням було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 21.12.2017 № CM 31.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.02.2018 державним реєстратором Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбською Іриною Вікторівною зареєстровано право власності (власник ОСОБА_1 ) на нежитлове приміщення (торговий ряд) площею 86,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21.12.2017 №CM 31, зареєстрованої Управління державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майно;

- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

- письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність.

- Договір про спільну діяльність, або договір простого товариства (у разі коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснюється у результаті спільної діяльності.

Як вбачається з листа Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 25.03.2020 № 367/08.01-20, поштова адреса об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 не присвоювалась.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що реєстраційні дії, вчинені 16.02.2018 державним реєстратором Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбською Іриною Вікторівною щодо реєстрації права власності (власник ОСОБА_1 ) на нежитлове приміщення (торговий ряд) площею 86,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , вчинені з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та всупереч Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127.

З огляду на викладені порушення вимог законодавства Відповідачем 2 вчинено незаконну державну реєстрацію права власності за Відповідачем 1 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 86,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим рішення державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району, Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39757368 від 20.02.2018 року та запис про право власності 24910775 від 16.02.2018 року про реєстрацію праваі власності на нежитлове приміщення (торговий ряд) - об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 за ОСОБА_1 , підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради як представницькі органи місцевого самоврядування наділяються правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Статтею 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Частиною 2 цієї ж статті Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Таким чином, з урахуванням ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земельні ділянки на території міста Суми (у тому числі й земельна ділянка, на якій розташовано спірний об`єкт нерухомості) належить територіальній громаді міста Суми в особі Сумської міської ради.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції місцевих рад.

За змістом ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Абз. 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п.п. «а», «в», «є» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, належить: розпорядження землями територіальних і громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Порядок реалізації права власності та права користування на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» кваліфікує будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, як самовільне зайняття земельної ділянки.

Зі змісту ч.ч. 2,4 ст. 376 ЦК України вбачається, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року самочинно збудоване майно не є об`єктом права власності.

П.п. «а», «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: укладення угод з порушенням земельного законодавства; самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом вище було встановлено, що спірне нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Суми в особі Сумської міської ради, а отже внаслідок реєстрації права власності на нежитлове приміщення (торговий ряд) та його розміщення на земельній ділянці комунальної власності без достатніх правових підстав порушено права власності територіальної громади на відповідну земельну ділянку.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що відповідачем 1 було здійснено самочинне будівництво об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, оскільки земельна ділянка у користування або власність для будівництва нежитлового приміщення не наддавалась, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині зобов`язання Фізичної особи-підприємця Бархо Валерія Юхановича звільнити земельну ділянку комунальної власності площею 0,0019 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що передана в оренду відповідно до договору оренди від 14.11.07р., укладеного між Сумською міською радою та фізичною особою - підприємцем Бархо Валерієм Юхановичем, шляхом демонтажу самочинно збудованого нерухомого майна (нежитлове приміщення - торговий ряд, площею 86,4 кв.м.) є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах: по 2270,00 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39757368 від 20.02.2018 року та запис про право власності 24910775 від 16.02.2018 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення (торговий ряд) об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 за ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бархо Валерія Юхановича звільнити земельну ділянку комунальної власності площею 0,0019 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що передана в оренду відповідно до договору оренди від 14.11.07р., укладеного між Сумською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Бархо Валерієм Юхановичем, шляхом демонтажу самочинно збудованого нерухомого майна (нежитлове приміщення - торговий ряд, площею 86,4 кв.м.)

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бархо Валерія Юхановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з Державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни (42303, Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Леніна, буд.20) на користь Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 14.06.2021.

Суддя О.Ю. Соп`яненко