ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.2021 Справа № 904/3376/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Зеленському Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітіес-Груп" (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 115)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" (, місцезнаходження: 84301, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд. 39)

про стягнення 223.871,76 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Овчаренко Я.О. - довіреність б/н від 25.05.2021,

від відповідача: не з`явились, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду за підсудністю від Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітіес-Груп" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" боргу в розмірі 155519грн.18коп., пені в розмірі 4858грн.94коп., інфляційної складової в розмірі 46525грн.45коп., 3% річних в розмірі 16968грн.19коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з повної та своєчасної оплати виконаних робіт за договором №15-18 від 21.03.2018 (акти № 177/1 від 17.08.2018, № 196/1 від 25.09.2018, № 289 від 27.06.2018, № 311 від 11.10.2018, № 327 від 29.10.2018).

На підтвердження вимог до позову додано: договір №15-18 від 21.03.2018 з додатками №1-10; акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018, №196 від 16.07.2018, №289 від 27.09.2018, №311 від 11.10.2018, №327 від 29.10.2018; акти збільшення загальної вартості обладнання №177/1 від 17.08.2018, №196/1 від 26.08.2018; платіжні доручення №754 від 02.07.2018, №963 від 17.08.2018, №1126 від 25.09.2018, №1090 від 05.06.2019, №1110 від 06.06.2019, №1167 від 12.06.2019, №1193 від 14.06.2019, №1237 від 20.06.2019, №1240 від 20.06.2019, №1262 від 21.06.2019, №1384 від 04.07.2019, №1408 від 05.07.2019, №1464 від 11.07.2019, №116 від 15.07.2019, №1517 від 16.07.2019, №1675 від 05.08.2019, №1701 від 06.08.2019, №1762 від 12.08.2019, №1863 від 21.08.2019, №2117 від 18.09.2019, №2396 від 17.10.2019, №2409 від 18.10.2019, №2436 від 21.10.2019, №2443 від 22.10.2019, №2477 від 25.10.2019, Оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за січень 2018 - грудень 2020 року по контрагенту ТОВ «Ай Пі Джі Натс Продакшн» по розрахункам за Договором №15-18, правовстановлюючі (статутні) документи, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 904/3376/21; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 27.05.2021; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності), докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

У зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2021 рік та відсутність знаків поштової оплати, зміст вказаної ухвали було доведено представнику позивача телефонограмою від 05.05.2021, яка міститься в матеріалах справи (а.с.93). Позивачу та відповідачу було направлено таку ухвалу на електронні адреси (, ), про що свідчить журнал обліку вихідної електронної пошти (а.с. 92), також позивачу та відповідачу було зроблено оголошення на офіційній інтернет-сторінці Господарського суду Донецької області (а.с. 94).

Ухвалою від 27.05.2021 повідомлено позивача та відповідача про перерву у судовому засіданні до 17.06.2021; визнано явку уповноважених представників сторін у судове засідання необов`язковою.

Таку ухвалу отримано позивачем 06.06.2021. Станом на 17.06.2021 в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали від 27.02.2021 чи поштового повернення без вручення, у зв`язку з чим судом здійснено відстеження за допомогою офіційного веб-сайту "Укрпошти" за ідентифікатором поштового відправлення - 882, та встановлено, що 02.06.2021 відправлення не вручено під час доставки, а також відповідачу було зроблено оголошення на офіційній інтернет-сторінці Господарського суду Донецької області (а.с. 109).

В судове засідання, що відбулось 17.06.2021, з`явився представник позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, повідомив про те, що після прийняття судом рішення ним будуть подані докази витрат на професійну правову допомогу, які позивач також просить стягнути з відповідача. Від відповідача представник не з`явився, відзив на позовну заяву не подано, про причини суд не повідомлено.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст.252 ГПК України).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Отже, приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи належним чином про розгляд судової справи, слід дійти висновку, що сторони повідомлені про розгляд справи у встановленому порядку.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, правом, передбаченим ст.251 ГПК України, не скористався, про причини суд не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд наголошує, що сторонам були забезпечені рівні можливості та права, виходячи з принципів господарського судочинства таких, як: рівність перед законом і судом, принцип диспозитивності, у відповідача було достатньо часу на формування своєї правової позиції і надання суду всіх письмових та електронних доказів, як шляхом направлення витребуваних судом документів поштою, так і шляхом направлення таких документів на електронну адресу суду. Відповідач своїм правом не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітіес-Груп", як Підрядником (позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн", як Замовником (відповідач) укладено договір № 15-18 від 21.03.2018 (далі - Договір), за умовами якого Підрядник зобов`язується в установлені цим договором терміни за завданням Замовника на свій ризик виконувати з використанням своїх матеріалів та обладнання наступні роботи: ремонт і технічне обслуговування обладнання, зазначеного в Додатку №1-10 (далі - Обладнання), а Замовник зобов`язується приймати закінчені роботи і оплачувати їх. Інформація щодо виду, обсягу і характеристик робіт, що проводяться за цим Договором, найменування (марка, модель і т.п.) Обладнання, вартість виконання робіт, вартість матеріалів, вказується в Додаткових угодах (Додатках) до даного Договору, які є його невід`ємною частиною . Вартість робіт і витратних матеріалів, необхідних для виконання таких робіт, за кожним завданням Замовника вказується в Додатковій угоді і визначається на підставі комерційних додатків (прайс-листів) Підрядника. (п.1.1., 1.2. Договір).

Відповідно до розділу 2 "Сума договору, вартість робіт і порядок розрахунків" Договору, розрахунок вартості виконаних робіт і розхідного матеріалу за цим Договором вказується у погоджених сторонами Додатках (є одночасно кошторисом), які є невід`ємними частинами Договору. Розрахунок вартості виконаних робіт підлягає коригуванню на дату оплати робіт у випадку зміни курсу Євро до гривні більше ніж на 3% по відношенню до курсу євро до гривні, що зафіксований на дату підписання Додаткової угоди на виконання робіт, а саме 35,4198 грн. за 1 Євро, за наступною формулою: Вартість робіт = Вартість робіт на дату підписання Додатку (Специфікації) * на курс Євро до гривні на день, що передує дню оплати /курс Євро до гривні на дату підписання Додаткової угоди на виконання таких робіт. Під курсом Євро до гривні на день, що передує дню оплати робіт, розуміється курс покупки Євро по курсу Міжнародної валютної біржі України на день, що передує дню оплати робіт, який відображен на сайті Міжбанківської валютної біржі України в мережі Інтернет за адресою: http://minfin.com.ua/mb/eur. Підрядник зобов`язаний в термін 10 (десяти) днів з моменту оплати. Замовником виконаних робіт, ціна яких була скорегована, надати Замовнику акт зміни вартості робіт і зареєстрований в належному порядку розрахунок коригування до податкової накладної на відповідні роботи. Загальна сума цього Договору визначається вартістю всіх виконаних робіт згідно з підписаними обома Сторонами Актів здачі-приймання виконаних робіт. Замовник оплачує виконані Підрядником роботи на підставі Акту здачі-приймання виконаних робіт за місяць, в якому виконувалися роботи, підписаного уповноваженими представниками Сторін. Оплата виконаних робіт проводиться Замовником протягом 40 (сорока) календарних днів з моменту підписання обома Сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт. Замовник має право затримати платіж за роботи, ви конання Підрядником, у випадку, зазначеному в п.4.7 цього Договору.

Підрядник передає Замовникові виконані роботи по Акту здачі-приймання виконаних робіт, в якому вказується перелік виконаних робіт та їх вартість, а щодо виконаних ремонтних робіт також перелік, кількість та вартість матеріалів, виробів, деталей, вузлів, фактично використаних при проведенні ремонтних робіт. У процесі здачі-приймання виконаних робіт Сторони перевіряють відповідність виконаних робіт вимогам законодавства України до умов цього договору. Замовник зобов`язаний при прийнятті виконаних робіт оглянути їх результати і в разі виявлення допущених Підрядником відступів від умов цього договору або інших недоліків повідомити про це Підрядника в день виявлення цих недоліків. При цьому Замовник має право не підписувати Акт здачі-приймання виконаних робіт, а також має право затримати оплату за виконані роботи до усунення Підрядником за його рахунок виявлених недоліків в строк, встановлений Замовником. Якщо після прийняття виконаних робіт Замовник виявив допущені Підрядником відступу від умов цього договору або інші недоліки, які не могли бути виявлені при звичайному способі прийняття робіт (приховані недоліки), у тому числі навмисне приховані Підрядником, Замовник зобов`язаний повідомити про це Підрядника протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виявлення цих недоліків. При цьому Замовник має право затримати оплату за виконані роботи (якщо вони ще не сплачені) до усунення Підрядником за його рахунок виявлених недоліків в строк, встановлений Замовником (п.п.4.3. - 4.7. Договору).

Згідно п.п.6.4., 6.5 Договору за порушення термінів оплати виконаних робіт Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості несвоєчасно сплачених робіт за кожен день прострочення. Сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє винну Сторону від виконання зобов`язання в натурі.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 включно. При тому закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони взятих на себе зобов`язань по договору, а також від відповідальності за невиконання цих зобов`язань. (п.8.1. Договору).

У додатках № 1-10 до договору №15-18 від 21.03.2018 сторони визначили перелік, види, ціну та кількість матеріалів необхідних для обслуговування.

Договір № 15-18 від 21.03.2018 з додатками до нього підписано обома сторонами без розбіжностей та скріплений печатками обох підприємств (а.с. 26-34).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За своєю правовою природою укладений між Позивачем та Відповідачем Договір є договором підряду.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів визнання недійсним повністю чи частково договору №15-18 від 21.03.2018 у встановленому порядку, відтак суд виходить з принципу правомірності цього правочину.

З наведених правових норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Матеріали справи свідчать, що за актами здачі-приймання робіт (надання послуг), позивачем були виконані, а відповідачем прийняті без зауважень та заперечень наступні роботи на загальну суму 449738,21 грн., а саме:

- за актом №177 від 04.07.2018 на загальну суму 18493.86 грн. з ПДВ,

Додатково Сторонами підписано акт №177/1 від 17.08.2018 щодо збільшення загальної вартості обладнання у зв`язку зі збільшенням комерційного курсу купівлі Євро по відношенню до української гривні на Міжбанківській валютній біржі України, що був встановлений на день, що передував дню, коли був здійснений відповідний платіж. Відповідно до останнього акта, Відповідач зобов`язався здійснити доплату у розмірі 668,49 грн., загальна вартість, 19162,35 грн. з ПДВ;

- за актом №196 від 16.07.2018 на загальну суму 28416,83 грн. з ПДВ;

Додатково Сторони склали та підписали Акт №196/1 від 25.09.2018 щодо збільшення загальної вартості обладнання у зв`язку зі збільшенням комерційного курсу купівлі Євро по відношенню до української гривні на Міжбанківській валютній біржі України, що був встановлений на день, що передував дню, коли був здійснений відповідний платіж. Відповідно до останнього акта, Відповідач зобов`язався здійснити доплату у розмірі 2036, 30 грн., загальна вартість за актом №196 становить 30453,13 грн. з ПДВ.

- за актом №289 від 27.09.2018 на загальну суму 272496,20 грн. з ПДВ;

- за актом №311 від 11.10.2018 на загальну суму 88410,46 грн. з ПДВ;

- за актом №327 від 29.10.2018 на загальну суму 39216,07 грн. з ПДВ;

Вказані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

З наданих позивачем платіжних доручень (а.с. 42-68) вбачається, що відповідачем було лише частково сплачено за виконанні роботи відповідно до умов договору в сумі 311965,14 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- №754 від 02.07.2018 на суму 27427,92 грн.;

- №963 від 17.08.2018 на суму 18493,86 грн.;

- №1126 від 25.09.2018 на суму 28416,83 грн.;

- №1090 від 05.06.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1110 від 06.06.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1167 від 12.06.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1193 від 14.06.2019 на суму 19216,07 грн.;

- №1237 від 20.06.2019 на суму 5668,09 грн.;

- №1240 від 20.06.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1262 від 21.06.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1384 від 04.07.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1408 від 05.07.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1464 від 11.07.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №116 від 15.07.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1517 від 16.07.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1675 від 05.08.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1701 від 06.08.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №1762 від 12.08.2019 на суму 12742,37 грн.;

- №1863 від 21.08.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №2117 від 18.09.2019 на суму 20000,00 грн.;

- №2396 від 17.10.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №2409 від 18.10.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №2436 від 21.10.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №2443 від 22.10.2019 на суму 10000,00 грн.;

- №2477 від 25.10.2019 на суму 10000,00 грн.

Як вже зазначалось вище, за умовами п.2.3. Договору замовник оплачує виконані Підрядником роботи на підставі Акту здачі-приймання виконаних робіт за місяць, в якому виконувалися роботи, підписаного уповноваженими представниками Сторін. Оплата виконаних робіт проводиться Замовником протягом 40 (сорока) календарних днів з моменту підписання обома Сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Суду не надано доказів внесення змін до договору стосовно порядку розрахунків за виконанні роботи.

Також в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення відповідачем позивачу будь-яких претензій з приводу якості виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене та умови розрахунків, визначених сторонами у Договорі №15-18 від 21.03.2018, відповідач мав остаточно розрахуватись з позивачем:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018 (з урахуванням акту №177/1 від 17.08.2018) на загальну суму 19162,35 грн. з ПДВ - до 13.08.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №196 від 16.07.2018 (з урахуванням акту №196/1 від 25.09.2018) на загальну суму 30453,13 грн. з ПДВ - до 25.08.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №289 від 27.09.2018 на загальну суму 272496,20 грн. з ПДВ - до 06.11.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №311 від 11.10.2018 на загальну суму 88410,46 грн. з ПДВ - до 20.11.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №327 від 29.10.2018 на загальну суму 39216,07 грн. з ПДВ - до 08.12.2018 включно.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено часткову оплату виконаних робіт за спірним договором у загальному розмірі 311965,14грн., згідно вищезазначених платіжних доручень.

Таким чином, враховуючи умови Договору, сума зобов`язань відповідача перед позивачем, що не погашена грошовими коштами, склала 137773,07 грн., з яких:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018 (з урахуванням акту №177/1 від 17.08.2018) заборгованість складає 668,49 грн. (сплата згідно платіжного доручення №963 від 17.08.2018 на суму 18493,86 грн.);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №196 від 16.07.2018 (з урахуванням акту №196/1 від 25.09.2018) заборгованість складає 2036,30 грн. (сплата згідно платіжного доручення №1126 від 25.09.2018 на суму 28416,83 грн.);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №289 від 27.09.2018 заборгованість складає 7441,75 грн. (сплата згідно платіжних доручень: №754 від 02.07.2018 на суму 27427,92 грн.; №1090 від 05.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1110 від 06.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1167 від 12.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1193 від 14.06.2019 на суму 19216,07 грн.; №1237 від 20.06.2019 на суму 5668,09 грн.; №1240 від 20.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1262 від 21.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1384 від 04.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1408 від 05.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1464 від 11.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №116 від 15.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1517 від 16.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1675 від 05.08.2019 на суму 10000,00 грн.; №1701 від 06.08.2019 на суму 10000,00 грн.; №1762 від 12.08.2019 на суму 12742,37 грн.; №1863 від 21.08.2019 на суму 10000,00 грн.; №2117 від 18.09.2019 на суму 20000,00 грн.; №2396 від 17.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2409 від 18.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2436 від 21.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2443 від 22.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2477 від 25.10.2019 на суму 10000,00 грн.);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №311 від 11.10.2018 заборгованість складає 88410,46 грн.;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №327 від 29.10.2018 заборгованість складає 39216,07 грн.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, що сплату основного боргу за виконані роботи за договором №15-18 від 21.03.2018 в сумі 137773,07 грн. відповідачем не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача по спірним зобов`язанням за договором №15-18 від 21.03.2018 саме в сумі 137773,07 грн., а отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 137773,07 грн. В іншій частині вимог щодо основного боргу слід відмовити за недоведеністю.

Окрім суми основного боргу, позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 4858,94 грн. (за загальний період з 12.03.2020 по 26.06.2020), 3% річних у розмірі 16968,19 грн. (за загальний період з 26.09.2018 по 23.03.2021), інфляційні - 46525,45 грн. (за загальний період з 26.09.2018 по 23.03.2021).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

За порушення термінів оплати виконаних робіт Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості несвоєчасно сплачених робіт за кожен день прострочення. (п.6.4. Договору).

Відповідно до розрахунку позивача в частині нарахування пені, останнім нараховано та пред`явлено до стягнення пеню у розмірі 4858,94 грн., наступним чином:

- за актом №177/1 від 17.08.2018 за період з 12.03.2020 - 26.03.2020 в сумі 3,68 грн.;

- за актом №196/1 від 25.09.2018 за період з 12.03.2020 - 04.05.2020 в сумі 57,75 грн.;

- за актом №311 від 25.09.2018 за період з 12.03.2020 - 20.05.2020 в сумі 3125,77 грн.;

- за актом №387 від 29.10.2018 за період з 12.03.2020 - 26.06.2020 в сумі 1671,74 грн.;

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що позивачем не вірно визначений період для нарахування пені.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців, якщо інше не встановлено законом або договором.

Сторонами у договорі період нарахування пені не збільшено, отже й нарахування пені починається з моменту прострочення відповідачем зобов`язання та припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було встановлено судом, відповідач мав остаточно розрахуватись з позивачем наступним чином:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018 (з урахуванням акту №177/1 від 17.08.2018) на загальну суму 19162,35 грн. з ПДВ - до 13.08.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №196 від 16.07.2018 (з урахуванням акту №196/1 від 25.09.2018) на загальну суму 30453,13 грн. з ПДВ - до 25.08.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №289 від 27.09.2018 на загальну суму 272496,20 грн. з ПДВ - до 06.11.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №311 від 11.10.2018 на загальну суму 88410,46 грн. з ПДВ - до 20.11.2018 включно;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №327 від 29.10.2018 на загальну суму 39216,07 грн. з ПДВ - до 08.12.2018 включно.

Таким чином, період нарахування пені, враховуючи положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, становить:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018 (з урахуванням акту №177/1 від 17.08.2018) - з 14.08.2018 по 14.02.2019;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №196 від 16.07.2018 (з урахуванням акту №196/1 від 25.09.2018) - з 26.08.2018 по 26.02.2019;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №289 від 27.09.2018 - з 07.11.2018 по 07.05.2019;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №311 від 11.10.2018 - з 21.11.2018 по 21.05.2019;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №327 від 29.10.2018 - з 09.12.2018 по 09.06.2019.

У пункті 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14, господарським судам роз`яснено, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Отже, враховуючи, що суд не може виходити за межі визначеного позивачем періоду нарахування, позивачем розраховані та пред`явлені до стягнення суми пені без дотримання приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та ст.253 Цивільного кодексу України, тому в цій частині вимог суд відмовляє за недоведеністю підстав.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача в частині нарахування 3% річних, останнім нараховано та пред`явлено до стягнення 3% річних у розмірі 1671,74 грн., наступним чином:

- за актом №177/1 від 17.08.2018 на заборгованість 446,50грн. за період з 26.09.2018 по 23.03.2021 в сумі 33,36 грн.;

- за актом №196/1 від 25.09.2018 на заборгованість 2036,30грн. за період з 04.11.2018 по 23.03.2021 в сумі 145,61 грн.;

- за актом № 289 від 27.06.2018 на заборгованість 272469,20грн. за період з 06.08.2018 по 05.06.2019 в сумі 6808,00грн.; на заборгованість 34869,67грн. за період з 26.10.2019 по 23.03.2021 на суму 1473,12 грн.

- за актом №311 на заборгованість 88410,46грн. за період з 20.11.2018 по 23.03.2021 на суму 6205,69грн.;

- за актом №327 від 29.10.2018 на заборгованість 33507,98грн. за період з 08.12.2018 по 23.03.2021 в сумі 2302,41грн.;

Як вже було встановлено судом вище, відповідач мав остаточно розрахуватись з позивачем наступним чином:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018 (з урахуванням акту №177/1 від 17.08.2018) строк оплати наступив 13.08.2018;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №196 від 16.07.2018 (з урахуванням акту №196/1 від 25.09.2018) строк оплати наступив 25.08.2018;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №289 від 27.09.2018 строк оплати наступив 06.11.2018;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №311 від 11.10.2018 строк оплати наступив 20.11.2018;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №327 від 29.10.2018 строк оплати 08.12.2018.

За встановлених судом обставин, сума зобов`язань відповідача перед позивачем, що не погашена грошовими коштами, склала 137773,07 грн., з яких:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №177 від 04.07.2018 (з урахуванням акту №177/1 від 17.08.2018) заборгованість складає 668,49 грн. (сплата згідно платіжного доручення №963 від 17.08.2018 на суму 18493,86 грн.);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №196 від 16.07.2018 (з урахуванням акту №196/1 від 25.09.2018) заборгованість складає 2036,30 грн. (сплата згідно платіжного доручення №1126 від 25.09.2018 на суму 28416,83 грн.);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №289 від 27.09.2018 заборгованість складає 7441,75 грн. (сплата згідно платіжних доручень: №754 від 02.07.2018 на суму 27427,92 грн.; №1090 від 05.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1110 від 06.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1167 від 12.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1193 від 14.06.2019 на суму 19.216,07 грн.; №1237 від 20.06.2019 на суму 5668,09 грн.; №1240 від 20.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1262 від 21.06.2019 на суму 10000,00 грн.; №1384 від 04.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1408 від 05.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1464 від 11.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №116 від 15.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1517 від 16.07.2019 на суму 10000,00 грн.; №1675 від 05.08.2019 на суму 10000,00 грн.; №1701 від 06.08.2019 на суму 10000,00 грн.; №1762 від 12.08.2019 на суму 12742,37 грн.; №1863 від 21.08.2019 на суму 10000,00 грн.; №2117 від 18.09.2019 на суму 20000,00 грн.; №2396 від 17.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2409 від 18.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2436 від 21.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2443 від 22.10.2019 на суму 10000,00 грн.; №2477 від 25.10.2019 на суму 10000,00 грн.);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №311 від 11.10.2018 заборгованість складає 88410,46 грн.;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №327 від 29.10.2018 заборгованість складає 39216,07 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не вірно визначено базу для розрахунку і, відповідно, невірно розраховано їх розмір.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних з урахуванням умов договору, а також в межах визначеного позивачем кінцевого періоду нарахування, за допомогою калькулятора штрафів інформаційно-пошукового програмного комплексу "ЛІГА Закон", судом встановлено, що обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 13811,52 грн.

Щодо інфляційних нарахувань суд виходить з наступного.

Відповідно до розрахунку позивача у позовній заяві, останнім нараховано та пред`явлено до стягнення інфляційні збитки наступним чином:

- за актом №177/1 від 17.08.2018 на заборгованість 446,50грн. за період з 26.09.2018 по 23.03.2021 в сумі 72,28 грн.;

- за актом №196/1 від 25.09.2018 на заборгованість 2036,30грн. за період з 04.11.2018 по 23.03.2021 в сумі 290,11 грн.;

- за актом № 289 від 27.09.2018 на заборгованість 272469,20грн. за період з 06.08.2018 по 05.06.2019 в сумі 28166,46грн.; на заборгованість 34869,67грн. за період з 26.10.2019 по 23.03.2021 на суму 2550,08 грн.;

- за актом №311 на заборгованість 88410,46грн. за період з 20.11.2018 по 23.03.2021 на суму 11201,21грн.;

- за актом №327 від 29.10.2018 на заборгованість 33507,98грн. за період з 08.12.2018 по 23.03.2021 в сумі 4245,31грн.

Суд враховує, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається "послідовність, утворена за певною закономірністю".

При зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн.) до уваги береться сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу, " і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

"Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ",

де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, і від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Суд зазначає, що такий спосіб розрахунку інфляції за статтею 625 ЦК України з точки зору математичного підходу не є єдиним, але вбачається найбільш простим для застосування юристами.

Подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та від 25.08.2020 по справі №924/534/19.

Отже, враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат у відповідності до правових позицій вказаних вище постанов Верховного Суду, господарський суд встановив, що у вказаному періоді інфляційні втрати становлять у загальному розмірі 39519,41 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: сума основної заборгованості - 137773,07 грн., сума 3% річних - 13811,52 грн., сума інфляційних збитків - 39519,41 грн. В іншій частині вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" (, місцезнаходження: 84301, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд. 39) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітіес-Груп" (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 115) суму основної заборгованості - 137773,07 грн. (сто тридцять сім тисяч сімсот сімдесят три гривні, 07 коп.), сума 3% річних - 13811,52 грн. (тринадцять тисяч вісімсот одинадцять гривень, 52 коп.), сума інфляційної збитків - 39519,41 грн. (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень, 41 коп.) та відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 2866,56 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень, 56 коп.)

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення підписано 17.06.2021

Суддя Н.В. Величко