ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1808/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів»
про забезпечення позову до подання позовної заяви про стягнення заборгованості від 17.06.2021 (вх. № суду 175/21 від 18.06.2021)
особа, яка може отримати статус учасника справиДержавне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
без повідомлення (виклику) заявника та особи, яка може отримати статус учасника справи

встановив:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (далі заявник, товариство) з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про стягнення заборгованості від 17.06.2021 (вх. № суду 175/21 від 18.06.2021), вказавши особу, яка може отримати статус учасника справи Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі підприємство), в якій заявник просить суд забезпечити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення заборгованості в сумі 2154628,33 грн., шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» () в межах суми стягнення 2154628,33 грн., що знаходяться на рахунках у банківських установах, в т.ч., але не виключно, на поточному рахунку АТ «Оксі Банк», код банку (МФО) 325990, IBAN НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які обліковуються на інших рахунках, які відкриті на ім`я Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» () та будуть виявлені виконавцем в процесі виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положення ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує також з метою мотивації та стимулювання суб`єктів господарювання вчасно та належним чином виконувати свої договірні зобов`язання задля уникнення в майбутньому несприятливих наслідків пов`язаних з вжиттям судом заходів до забезпечення позову, зокрема, у вигляді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» стосується виконання останнім своїх зобов`язань за договорами поставки зернових культур від 15.01.2020 № 33-20-01 та від 12.02.2010 № 38-20-05 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строки вставлені договорами.

У зв`язку з невиконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» взятих на себе договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» має намір подати позов до Господарського суду Київської області про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» заборгованості в розмірі 2154628,33 грн.

Метою звернення до суду із відповідним позовом є захист порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» внаслідок невиконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» своїх зобов`язань за договорами поставки зернових культур від 15.01.2020 № 33-20-01 та 12.02.2010 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строки вставлені договорами.

Подана заявником заява про забезпечення позову містити відповідне обґрунтування позовних вимог, які він має заявити шляхом пред`явлення відповідного позову, на підтвердження яких (позовних вимог) надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, позаяк при вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Отже, виконання судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано із наявністю у боржника коштів у присудженій до стягнення сумі.

В підтвердження наявності підстав для забезпечення позову заявник зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, позаяк сума боргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» є значною, підприємство з 19.02.2021 жодного платежу не здійснювало, уникаючи виконання своїх договірних зобов`язань. Щодо Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» відкрита численна кількість виконавчих проваджень щодо стягнення коштів, а саме: у ВП № 62356906 розмір стягнення 704,80 грн., у ВП № 633142,58 грн., у ВП № 65314896 100000 грн., у ВП № 63750109 150000 грн., у ВП № 52197320 - 47483,89 грн., у ВП № 426117986 534548,76 грн., у ВП № 9066381 328309,78 грн. Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що відносно Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» відкрита численна кількість судових справ про стягнення заборгованості, а саме у Господарському суді Київської області справи №№ 911/12/21, 911/1349/21, у Броварському міськрайонному суді Київської області справи №№ 361/9215/20, 361/1252/21, у Радехівському районному суді Львівської області справа № 451/1929/20, у Касаційного господарському суді справа № 914/1783/20. Також наявна чисельна кількість судових рішень щодо стягнення заборгованості, що набули законної сили, однак виконавчі провадження по ним поки не відкриті. Як зазначає заявник, вказане свідчить про неналежне виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» договірних зобов`язань не лише перед заявником.

Також заявник зазначає, що станом на 01.04.2021 податковий борг Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» складав 0,00203 тис. грн. в державний бюджет та 7,4105 тис. грн. в місцевий.

Враховуючи викладене, заявник вбачає наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позову, який він має намір подати, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами. Вжиття вказаних заходів сприятиме запобіганню порушень прав сторін на час вирішення спору в суді, а в разі його задоволення забезпечить можливість досягнення мети звернення з відповідним позовом до суду, захисту порушених прав та інтересів позивача.

За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.09.2020 у справі № 921/634/19 накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб, є одним із визначених законом способів забезпечення позову.

Вибраний позивачем захід до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» не суперечить зазначеним вище вимогам законодавства, є адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається. Такий захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», а спрямований саме на збереження грошових коштів останнього до вирішення спору по суті та забезпечує збалансованість інтересів сторін. Накладення арешту на грошові кошти не порушує право Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами, оскільки арешту підлягають лише кошти на суму в межах ціни позову, що не перешкоджатиме веденню його господарської діяльності.

У випадку арешту коштів на рахунках, гроші залишаються у власності боржника і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому. Арешт коштів як такий не означає зміну їх власника. Водночас у випадку стягнення грошових коштів на користь певної особи, такі кошти зараховуються на рахунки особи, на користь якої ухвалене судове рішення, та вибувають із власності боржника.

Оскільки предметом позову, який заявник має подати є стягнення заборгованості з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» у розмірі 2154628,33 грн., то обраний заявником вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позови є співмірним із позовними вимогами.

Обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому заходи до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», оскільки арештовані кошти фактично перебувають у володінні власника, не перешкоджає господарській діяльності підприємства, а також не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження щодо можливість розпоряджатися ними, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а у разі відмови у задоволенні позову - становище відповідача буде відновлене до того стану, яким воно було до вжиття заходів до забезпечення позову.

Оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» в межах ціни позову, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Вжиті судом у даному випадку заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вжиті судом заходи забезпечення позову не є тотожними задоволенню позовних вимог, оскільки за своєю суттю поняття арешт коштів та стягнення коштів не є тотожними та вжиті судом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за результатами розгляду справи у випадку прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» про забезпечення позову до подання позовної заяви про стягнення заборгованості від 17.06.2021 (вх. № суду 175/21 від 18.06.2021) задовольнити повністю.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ідентифікаційний код 37199618) в межах суми стягнення 2154628,33 грн., що знаходяться на рахунках у банківських установах, в т.ч., але не виключно, на поточному рахунку АТ «Оксі Банк», код банку (МФО) 325990, IBAN НОМЕР_1 , а також на грошові кошти, які обліковуються на інших рахунках, які відкриті на ім`я Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ідентифікаційний код 37199618) та будуть виявлені виконавцем в процесі виконання ухвали про забезпечення позову.

3. Ухвала Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі № 911/1808/21 набирає законної сили з моменту її підписання, і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

4. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі № 911/1808/21 до виконання до 22.06.2024.

5. Стягувачем за ухвалою Господарського суду Київської області від 2.06.2021 у справі № 911/1808/21 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (79000, м. Львів, вул. Промислова, 50/52, ідентифікаційний код 43183899).

6. Боржником за ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі № 911/1808/21 є Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ідентифікаційний код 37199618).

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПУ України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк