ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

09 червня 2021 року м. ХарківСправа № 922/2157/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" про розподіл судових витрат (вх.№25533 від 02.11.2020) у справі

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" (63631, Харківська область, Шевченківський район, с.Старовірвка, вул. 40 років Перемоги, 227 а)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (61002,м.Харків, вул. Чернишевська, буд.66)
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм", в якій просить суд визнати недійсним договір поставки №01/0716-1, укладений 01 липня 2016 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новакорм".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.10.2020 позов СТОВ "Старовірівський птахокомплекс" залишено без розгляду на підставі частини 4 ст. 202 та пункту 4 частини 1 ст. 226 ГПК України.

02.11.2020 ТОВ "Новакорм" подало до місцевого суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, в якій просило стягнути з СТОВ "Старовірівський птахокомплекс" 61 399,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021, заяву ТОВ "Новакорм" про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з СТОВ "Старовірівський птахокомплекс" на користь ТОВ "Новакорм" 21000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 додаткове рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2020 у справі №922/2157/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.03.2021 додаткове рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі № 922/2157/20 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 для розгляду справи №922/2157/20 визначено суддю Пономаренко Т.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2021 прийнято на новий розгляд справу №922/2157/20 в частині вирішення питання про судові витрати. Призначено справу №922/2157/20 в частині вирішення питання про судові витрати до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін на 09 червня 2021 року. Встановлено сторонам строк до 09.06.2021 для надання пояснення по справі щодо розподілу судових витрат. Запропоновано учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

В судове засідання 09.06.2021 представник позивача не з`явився. Проте, 09.06.2021 через канцелярію суду надав клопотання (вх.№13490 від 09.06.2021) про проведення судового засідання без його участі та клопотання (вх.№13491 від 09.06.2021) про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 09.06.2021 не забезпечив. Про причини неявки не повідомив. Як вбачається з поштового повідомлення, повернутого на адресу суду 28.05.2021, ухвалу суду від 11.05.2021 про прийняття на новий розгляд справи №922/2157/20 в частині вирішення питання про судові витрати представником відповідача отримано 14.05.2021 за довіреністю.

Відповідно до ч.3. ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4. ст.244 ГПК України).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" про розподіл судових витрат (вх.№25533 від 02.11.2020), суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

28.07.2021 представником відповідача через канцелярію господарського суду Харківської області було надано відзив на позовну заяву (вх.№17296 від 28.07.2020) (а.с.32-45 т.1).

До відзиву на позовну заяву представником відповідача доданий попередній розрахунок суми його судових витрат, який складається з: написання відзиву на позовну заяву (очікувана вартість 25 615,00 грн.); надання консультацій без вивчення документів (очікувана вартість 4 723,00 грн.); надання консультацій з вивченням документів (очікувана вартість 9 446,00 грн.); аналіз судової практики (очікувана вартість 9 446,00 грн.); участь в одному судовому засіданні (очікувана вартість 4 723,00 грн). Разом 51 953,00 грн. (а.с. 42, т. 1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2020 позов СТОВ "Старовірівський птахокомплекс" залишено без розгляду.

02.11.2020 через канцелярію суду представник відповідач подав заяву (вх.№25533 від 02.11.2020), в якій просив господарський суд вирішити питання про розподіл судових витрат у справі, а саме стягнути з позивача на користь відповідача 61 399,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.90-105 т.1).

Право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду закріплено у частині 5 ст. 130 ГПК України.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, тощо (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 липня 2019 року у справі № 922/592/17).

Представник відповідача стверджує, що позивачем було порушено приписи статті 42 ГПК України, виражені у тому, що позивач (його представник) не з`явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про час, дату і місце розгляду справи, наслідком чого стало залишення позову без розгляду. Крім того, відповідач вбачає зловживання процесуальними правами позивачем, що полягають у поданні завідомо безпідставного та необґрунтованого позову. Не дивлячись на те, що судом першої інстанції не було вирішено справу по суті, відповідачем вимушено було понести значні витрати на правову допомогу по справі.

Дослідивши матеріали клопотання представника відповідача та матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено, що позов у даній справі залишено судом без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям та неподання позивачем доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність заявленої вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у відповідності до частини 5 статті 130 ГПК України.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача щодо подання позивачем завідомо безпідставного та необґрунтованого позову, оскільки дана обставина не доведена відповідачем та не вбачається ані з наявних матеріалів справи, ані з матеріалів поданого представником відповідача клопотання.

Так, положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також, суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Так, 02.01.2019 між ТОВ "Новакорм" (клієнт) та АО "ЛОУ УОЛВС" укладено договір про надання правової допомоги №300620/НК, відповідно до пункту 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Згідно з пунктом 2.1 договору адвокатське об`єднання надає такі послуги:

2.1.1. Перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів клієнта, візує їх, надає допомогу клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів.

2.1.2. Бере участь у підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються клієнтом з юридичними особами, підприємствами, та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів.

21.3. Представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в судових органах, зокрема, в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.

2.1.4. Учасники адвокатського об`єднання та/або адвокати, здійснюють у встановленому законом порядку захист прав та законних інтересів клієнта (його співробітників) у випадках, передбачених кримінально-процесуальним законодавством та законодавством про адміністративні правопорушення в Україні.

2.1.5. Узагальнює та аналізує:

- практику розгляду судових та інших справ;

- спільно з іншими підрозділами клієнта результати розгляд претензій;

- практику укладення та виконання договорів;

- надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків.

2.1.6. Надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності.

2.1.7. Інформує клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності.

2.1.8. Надає інші види правової допомоги.

Відповідно до пункту 4.1 договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг визначається відповідно до додатку 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на "01" січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.4 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.

У пункті 4.5 договору передбачено, що сума, яка визначається на підставі пункту 4.1 договору, є гонораром адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає.

Відповідно до пункту 4.6 договору винагорода сплачується клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок адвокатського об`єднання або у будь-який інший незаборонений законодавством спосіб.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що надання адвокатським об`єднанням правової допомоги за договором здійснюється на підставі додаткових угод до договору, якими визначається обсяг послуг, що надаються та строк їх оплати.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пункт 7.1 договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30.06.2020 включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення (пункт 7.2 договору).

25.06.2020 між ТОВ "Новакорм" та АО "ЛОУ УОЛВС" укладена додаткова угода б/н до договору про надання правової допомоги №300620/НК від 02.01.2019, в якій сторони домовились внести зміни у пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30.06.2021 включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна сторона має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення. Інші умови договору залишаються незмінними».

12.07.2020 між ТОВ "Новакорм" і АО "ЛОУ УОЛВС" укладено додаткову угоду №5 до договору про надання правової допомоги №300620/НК від 02.01.2019, відповідно до якої адвокатське об`єднання зобов`язується надати такі послуги: написання відзиву ТОВ "Новакорм" на позовну заяву СТОВ "Старовірівський птахокомплекс" у справі №922/2157/20 про визнання договору поставки недійсним, складання інших заяв по суті справи та процесуальних документів; надання усних консультацій без/з вивченням документів; аналіз судової практики; супровід справи (участь у судових засіданнях) у Господарському суді Харківської області тощо. Встановлено, що оплата наданих послуг (гонорару) здійснюється клієнтом протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту прийому-здачі наданих послуг.

Таким чином судом встановлено, що правовідносини між позивачем та адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС", в особі голови адвоката Крайза Олександра Ігоровича, на момент розгляду справи господарським судом Харківської області підтверджуються договором про надання правової допомоги №300620/НК від 02.01.2019 та додатковою угодою №5 від 12.07.2020 до договору про надання правової допомоги №300620/НК від 02.01.2019.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано: витяг з ЄДРПОУ щодо АО "ЛОУ УОЛВС" щодо повноважень адвоката Крайза О.І.; копію договору про надання правової допомоги №300620/НК від 02.01.2019; копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги про продовження дії договору до 30.06.2021; копію додаткової угоди №5 від 12.07.2020 до договору про надання правової допомоги №300620/НК від 02.01.2019 з переліком послуг, що зобов`язується надати адвокатське об`єднання; копію акта прийому-здачі наданих послуг від 28.10.2020 на суму 61 399,00 грн.; копію ордеру представника серії ХВ №000048; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1599 серія ХВ №000029 (а.с.101-102 т.1).

Відповідно до акту прийому-здачі наданих послуг від 28.10.2020 адвокатським об`єднанням надано ТОВ «Новакорм» послуги, а саме:

- написання відзиву на позовну заяву, виходячи з 5 годин витраченого часу, становить 23 615,00 грн.;

- надання консультацій без вивчення документів у справі (витрачено 1 годину часу) становить 4 723,00 грн.;

- надання консультацій з вивченням документів у справі (витрачено 2 години) становить 9 446,00 грн.;

- аналіз судової практики у справі (витрачено 2 години) становить 9 446,00 грн.;

- участь у двох судових засіданнях з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (витрачено 3 години) становить 14 169,00 грн.

Загальна сума вищезазначених послуг згідно акту прийому-здачі наданих послуг від 28.10.2020 становить 61 399,00 грн.

Суд зазначає, що надані представником позивача документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати: консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015 p., "Гімадуліна та інші проти Україїш" від 10.12.2009р., "Двойних проти України" від 12.10.2006 p., "Меріт проти України" від 30.03.2004 p., "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 p. ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд в постанові від 01 серпня 2019 року по справі №915/237/18 зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивач, не погоджуючись з розміром витрат на оплату послуг адвоката відповідача, надав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх.№13491 від 09.06.2021).

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що спір у даній справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності та фактично є спором про визнання недійсним договору поставки, до якої наявна стала практика Верховного Суду у подібних правовідносинах. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив значний час. Окрім того, позивач просить суд врахувати правові позиції, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-й, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №904/1169/17. Таким чином, на думку позивача обсяг наданих послуг адвокатським об`єднанням у суді першої інстанції, витрачений час на надання таких послуг не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також враховуючи те, що їх стягнення з позивача, становить надмірний тягар для останнього.

За наведених обставин, позивач просить суд покласти витрати на професійну правничу допомогу, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Новакорм", які підлягають розподілу між сторонами - на Товариство з обмеженою відповідальністю "Новакорм".

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись приписами ст.129 ГПК України, відповідачем підтверджено правовий статус представника - адвоката, надано докази виконання робіт, прийнятих згідно з актом виконаних робіт за договором у розмірі 61 399,00 грн.

Водночас, суд частково погоджується з позицією позивача та зазначає, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів про визнання недійсним договору поставки.

Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Так, предметом дослідження за даною позовною заявою є один договір поставки на одному аркуші та п`ять додаткових угод до відповідного договору на п`яти аркушах.

Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, ціна аналізу судової практики, яка зазначена в акті прийому-здачі наданих послуг, у розмірі 9 446,00 грн. є надмірно завищеною та необґрунтованою.

Крім того, надання консультацій без вивчення документів у справі та очікування (прибуття до суду та очікування) не може відшкодовуватися за рахунок позивача по справі у розумінні статтей 1, 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Також, судом досліджено відзив на позовну заяву відповідача, вартість якого відповідно до акту прийому-здачі наданих послуг становить 23 615,00 грн. та на написання якого представником затрачено п`ять годин.

Судом встановлено, що зазначений відзив складений на трьох аркушах. Великої кількості нормативно-правовової бази та практики Верховного Суду даний відзив не містить. Жодних доказів по суті спору до відзиву не додано.

У відповідності до пунктів 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, суд враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 20.11.2020 по справі №910/13071/19, відповідно до якої, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.

З огляду на зазначене, керуючись принципами справедливості та верховенством права, враховуючи, що розмір адвокатських витрат, визначений відповідачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, неспіврозмірні ціни у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, суд дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позов у даній справі залишено судом без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям та неподання позивачем доказів, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, беручи до уваги клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд вважає за доцільне заяву представника відповідача щодо вирішення питання про розподіл судових витрат задовольнити частково, а саме у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (вх.№25533 від 02.11.2020 року) про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" (63631, Харківська область, Шевченківський район, с. Старовірвка, вул. 40 років Перемоги, 227 а, код 31127574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, код 40557266) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст ухвали складено 14.06.2021.

Суддя Т.О. Пономаренко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.