Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/309/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: фізичної особи - підприємця Мацепури Валерія Степановича

до відповідача: Державного підприємства "Бурштин України"

про: стягнення в сумі 122 314,11 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача: Мацепура В.С.;

від відповідача: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Фізична особа - підприємець Мацепура Валерій Степанович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Бурштин України" про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 122 314,11 грн., з яких: 108 400,94 грн. основний борг, 3 770,13 грн. три проценти річних та 10 143,04 грн. інфляційних втрат.

Стислий виклад позицій та заперечень сторін

Позовні вимоги аргументовані наступним.

09 грудня 2019 року між фізичною особою-підприємцем, адвокат Мацепурою Валерієм Степановичем та Державним підприємством "Бурштин України" було укладено договір про надання правових послуг адвоката № 09/12.

Окрім того, між позивачем та відповідачем 09 грудня 2019 року в межах строку дії основного договору було укладено додаткову угоду №09/12-01.

Відповідно до вказаного договору сторони узгодили, що за виконану позивачем роботу по захисту та представництву інтересів відповідача у Господарському суді Рівненської області у справі №918/631/19 за позовом ТОВ "Українська бурштинова компанія" до Державного підприємства "Бурштин України" про стягнення 4 078 101,72 грн., клієнт здійснює оплату у безготівковій формі без ПДВ на рахунок адвоката у погоджені сторонами строки відповідно до акту виконаних робіт.

Додатковою угодою сторони визначили, що при позитивному вирішенні спору на користь клієнта з набранням законної сили рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/631/19 (в тому числі щодо затвердження мирової угоди), адвокату сплачується винагорода у розмірі 4 % від суми, що вирішена на користь клієнта, яка сплачується у 5 денний строк з дня набрання законної сили цього рішення суду.

Позивач вказує що судовим рішенням у справі №918/631/19 позов задоволено частково, вирішено стягнути з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" 1 368 078 грн. 19 коп. - боргу та 20 521 грн. 17 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 2 497 622 грн. 70 коп. відмовлено, провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 212 400 грн. 83 коп. закрито.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2020 року рішення Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 518 377 грн. 18 коп. залишено без змін.

Позивач вказує, що рішення суду набрало чинності 19 лютого 2020 року, яким з заявлених позовних вимог в сумі 4 078 101,72 грн. судом стягнуто 1 368 078 грн. 19 коп., відтак відповідач відповідно до умов договору у 5 денний строк з дня набрання законної сили рішення суду повинен був виплатити позивачу винагороду в розмірі 4% від суми, що вирішена на користь ДП "Бурштин України", що становить 108 400,94 гривень.

Крім того позивач, керуючись положеннями статті 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3 770,13 грн. 3 відсотки річних та 10 143,04 грн. інфляційних втрат.

У своєму відзиві на позові відповідач зазначає про відсутність позитивного рішення суду для клієнта, оскільки стягнення з майже збанкрутілого підприємства суми у розмірі в 1 368 078 грн. 19 коп. боргу не можна вважати позитивним рішенням.

Відповідач вказує, що з аналізу рішення Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року у справі №918/631/19 стає зрозумілим, що суд прийшов до висновку про відмову у стягненні 2 710 023,53 гривень штрафів і процентів в зв`язку з недоведеністю позивачем зазначеного. Вищезазначене рішення не містить жодного посилання про заперечення адвоката Мацепури В.С. проти незаконності та протиправності такої вимоги позивача. З зазначеного, наявним є висновок про відсутність в діях адвоката Мацепури В.С., як представника ДП "Бурштин України", заслуги у висновках суду про відсутність відстав про стягнення 2 710 023,53 гривень, штрафів і процентів.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у справі №918/309/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до слухання на 13 травня 2021 року.

В судовому засіданні 13 травня 2021 року оголошено перерву до 08 червня 2021 року.

28 травня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце дату та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином що стверджується наявним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.51).

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

09 грудня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Мацепурою Валерієм Степановичем (позивач, адвокат) та Державним підприємством "Бурштин України" (відповідач, клієнт) було укладено договір про надання правових послуг адвоката № 09/12 (надалі договір), відповідно до предмету якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання:

- по наданню правової допомоги та представництву інтересів підприємства-клієнта, його працівників та службових осіб у кримінальних провадженнях на усіх стадіях кримінального процесу та справах про адміністративні правопорушення, що стосуються господарської діяльності підприємства; у відповідності до статей 42-66 КПК України, статті 271 КпАПП України, адвокат користується усіма правами захисника і представника у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення;

- представляти інтереси клієнта у місцевих та апеляційних господарських судах, Касаційному господарському суді Верховного Суду, у окружних адміністративних та апеляційних адміністративних судах, Касаційному адміністративному суді Верховного Суду, місцевих, апеляційних та касаційних судах по цивільних справах, Верховному Суді, контролюючих та правоохоронних органах, організаціях, підприємствах та установах незалежно від форм власності, з усіма правами сторони в процесі, передбаченими 61 ГПК України, статтями 60 Кодексу адміністративного судочинства України та статтями 64 ЦПК України, в тому числі подавати та підписувати позовні заяви, заяви та клопотання, апеляційні та касаційні скарги, подавати, підписувати та отримувати інші процесуальні документи, збільшувати або зменшувати розмір заявлених вимог та їх підстави, змінювати предмет позову, відмовлятися від заявлених вимог повністю або частково, укладати та підписувати мирові угоди, завіряти документи та матеріали, оскаржувати судові рішення (рішення, постанови та ухвали);

- надавати Клієнтові юридичну допомогу з правового обґрунтування позиції, розробки документів і підготовки матеріалів, що йому необхідні для захисту своїх інтересів;

- забезпечити надійне зберігання документів, що передані клієнтом на виконання доручення чи зберігання.

Згідно з умовами пункту 5 договору, строк дії договору від дати підписання до 31 грудня 2020 року.

Згідно з умовами пункту 3 договору, оплата за надані послуги проводиться за домовленістю сторін, що може бути оформлено додатком до договору, або шляхом погодження рахунку чи підписанням акту виконаних робіт і проводиться у безготівковій формі.

09 грудня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду №09/12-01, відповідно до якої сторони передбачили зокрема, що за виконану адвокатом роботу по захисту та представництву інтересів та клієнта у Господарському суді Рівненської області у справі №918/631/19 за позовом ТОВ "Українська бурштинова компанія" до Державного підприємства "Бурштин України" про стягнення 4 078 101,72 грн., клієнт здійснює оплату у безготівковій формі без ПДВ на рахунок адвоката у погоджені сторонами строки відповідно до акту виконаних робіт.

При позитивному вирішенні спору на користь клієнта з набранням законної сили рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/631/19 (в тому числі щодо затвердження мирової угоди), адвокату сплачується винагорода у розмірі 4 % від суми, що вирішена на користь клієнта, яка сплачується у 5 денний строк з дня набрання законної сили цього рішення суду. Дана винагорода не залежить від подальших дій сторони позивача щодо оскарження рішення у касаційному порядку, чи з інших підстав і винагорода адвоката не підлягає поверненню, якщо в подальшому рішення, ухвалене на користь клієнта, що набрало законної сили, буде скасовано.

Суд встановив, що 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Державного підприємства "Бурштин України" про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 3 865 700,89 грн., з яких 1 368 078,19 грн. - сума основного боргу, 1 368 078,19 грн. - штраф, 586 268,31 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами, 406 494,63 грн. - інфляційне збільшення боргу, 111 882,55 грн. - 3% річних, 24 899,02 грн. - пеня.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року у справі №918/631/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" - задоволено частково, вирішено стягнути з Державного підприємства "Бурштин України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" 1 368 078 грн. 19 коп. - боргу та 20 521 грн. 17 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" до Державного підприємства "Бурштин України" заборгованості в сумі 2 497 622 грн. 70 коп. відмовлено. Провадження у справі в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" до Державного підприємства "Бурштин України" заборгованості в сумі 212 400 грн. 83 коп. закрито.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 518 377 грн. 18 коп., з яких 406 494 грн.63 коп. інфляційне збільшення боргу, 111882 грн. 55 коп. - 3% річних у справі №918/631/19 без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурштинова компанія" задоволено, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2020 року у справі № 918/631/19 скасовано, рішення Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року у справі № 918/631/19 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних й ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задовольнити, стягнути з Державного підприємства "Бурштин України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська бурштинова компанія" 406 494 грн. 63 коп. інфляційних втрат, 111 882 грн. 55 коп. 3 % річних. В іншій частині рішення Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року у справі № 918/631/19 залишено без змін.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що рішення суду набрало чинності 19 лютого 2020 року, яким з заявлених позовних вимог в сумі 4 078 101,72 грн. судом стягнуто 1 368 078 грн. 19 коп., відтак відповідач відповідно до умов договору у 5 денний строк з дня набрання законної сили рішення суду повинен був виплатити позивачу винагороду в розмірі 4% від суми, що вирішена на користь ДП "Бурштин України", що становить 108 400,94 гривень. Крім того позивач, керуючись положеннями статті 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3 770,13 грн. 3 відсотки річних та 10 143,04 грн. інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, заснованими на договорі, та стосуються прав та обов`язків щодо надання правових послуг. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов укладеного договору не здійснено оплату наданих правових послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховано інфляційні втрати та відсотки річних.

В свою чергу відповідач вважає, що ним не порушено умови договору, оскільки за результатами розгляду судового спору у справі, в якій позивачем надавались правові послуги, відсутнє позитивне вирішення спору на користь клієнта, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між представництвом позивачем відповідача та результатами вирішення спору.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

На думку суду укладений між сторонами договір про надання послуг №09/12 від 09 грудня 2019 року (з врахуванням додаткової угоди від 09 грудня 2019 року) за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами договору про надання послуг, договору доручення та договору підряду.

За договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії (стаття 1000 ЦК України).

Так, у договорі про надання правових послуг наведено елементи, притаманні договору доручення щодо представництва інтересів замовника у кримінальних провадженнях на усіх стадіях кримінального процесу, судах, та у стосунках з податковими та іншими контролюючими органами (пункт 1 договору).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 ЦК України).

Варто зазначити, що всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Якщо у зобов`язаннях підрядного типу результат виконаних робіт завжди має речову форму, то у зобов`язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця не має речового змісту. Сама послуга споживається у процесі її надання, тому її визначають як діяльність, спрямовану на задоволення будь-яких потреб.

До того ж необхідно звернути увагу на умову про ризик: відповідно до статті 837 ЦК України підрядник зобов`язується виконати певну роботу на власний ризик, а конструкція статті 901 ЦК України такого застереження не містить.

Договір про надання правових послуг містить умови про надання виконавцем замовнику певних матеріальних результатів його дій чи діяльності (виготовлення клопотань, заяв та інших юридичних документів) і передбачає виконання робіт на власний ризик (оплата залежить від досягнення виконавцем результату), тобто цей договір має змішаний характер і поєднує, зокрема, елементи договору підряду та договору надання послуг.

Аналогічних правових висновків щодо критеріїв визначення правової природи договору про надання правових послуг дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26 листопада 2019 року у справі 918/202/19.

Згідно з нормами статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з приписами статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із визначеннями статті 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно з нормами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

З укладеного між сторонами договору слідує, що оплата за надані послуги проводиться за домовленістю сторін, що може бути оформлено додатком до договору, або шляхом погодження рахунку чи підписанням акту виконаних робіт і проводиться у безготівковій формі (пункт 3 договору).

09 грудня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду №09/12-01, відповідно до якої сторонами визначено порядок оплати послуг адвоката.

Вказаною додатковою угодою сторони передбачили, що за виконану адвокатом роботу по захисту та представництву інтересів та клієнта у Господарському суді Рівненської області у справі №918/631/19 за позовом ТОВ "Українська бурштинова компанія" до Державного підприємства "Бурштин України" про стягнення 4 078 101,72 грн., клієнт здійснює оплату у безготівковій формі без ПДВ на рахунок адвоката у погоджені сторонами строки відповідно до акту виконаних робіт.

При позитивному вирішенні спору на користь клієнта з набранням законної сили рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/631/19 (в тому числі щодо затвердження мирової угоди), адвокату сплачується винагорода у розмірі 4 % від суми, що вирішена на користь клієнта, яка сплачується у 5 денний строк з дня набрання законної сили цього рішення суду. Дана винагорода не залежить від подальших дій сторони позивача щодо оскарження рішення у касаційному порядку, чи з інших підстав і винагорода адвоката не підлягає поверненню, якщо в подальшому рішення, ухвалене на користь клієнта, що набрало законної сили, буде скасовано.

Договір про надання правових послуг, як було зазначено вище, має змішаний характер, передбачає представництво інтересів, виконання певних робіт та надання послуг юридичного характеру, тобто містить елементи договорів відплатного надання послуг, доручення, підряду, стосовно ризику недосягнення бажаного для довірителя результату (ненадання або неналежне надання правової допомоги).

Як видно з умов договору сторони передбачили обов`язки адвоката представляти інтереси клієнта, задля чого адвокат користується усіма правами сторони у господарському процесі. Зокрема адвокат має право/обов`язок подавати в інтересах клієнта клопотання, в тому числі про відшкодування витрат на правову допомогу, до яких, як свідчить судова практика Верховного Суду, може бути зараховано також і так званий "гонорар успіху". Однак, як видно з рішення місцевого суду та постанови апеляційного суду у справі 918/631/19 та підтверджено позивачем в судовому засіданні, клопотань про включення зазначеного гонорару до судових витрат у справі 918/631/19 господарському суду подано не було.

В судовому засіданні позивач повідомив, що не отримував окремих доручень щодо включення до витрат на правову допомогу зазначеного гонорару.

На думку суду, надання правової допомоги на підставі договору передбачає не просто перехід грошових коштів від клієнта до адвоката у зв`язку із настанням певного юридичного факту - прийняттям судового рішення з певним присудом про задоволення або відмову у задоволенні позову. Виконання договірних зобов`язань із надання юридичних послуг передбачає також і здійснення адвокатом конкретних дій з надання правової допомоги, представництва інтересів клієнта та відповідним прийняттям таких дій клієнтом, що виражається в оцінці та погодженні клієнтом дій адвоката. Як правило, таке погодження або висловлення заперечень щодо якості наданих послуг, обговорення результатів представництва, оцінка належного рівня захисту адвокатом інтересів клієнта, мають місце під час підписання акту прийняття виконаних робіт.

У такому випадку відповідач, як клієнт, мав би можливість висловити всі свої пропозиції, зауваження, заперечення до акту та до можливих недоліків щодо наданих послуг. Зокрема відповідач ймовірно міг би висловити такі ж заперечення щодо результатів наданих послуг які наведені у відзиві.

Як встановив суд, умовами договору сторони передбачили можливість погодження оплати послуг. Так, умовами пункту 3 договору від 09 грудня 2019 року сторони визначили такий порядок оплати послуг, який передбачає оплату за надані послуги за домовленістю сторін, що може бути оформлено додатком до договору, або шляхом погодження рахунку чи підписанням акту виконаних робіт. У додатковій угоді до договору сторони обумовили, що клієнт здійснює оплату у безготівковій формі на рахунок адвоката у погоджені строки відповідно до акту виконаних робіт. Як видно зі структури пункту 1 додаткової угоди до договору, складання акту виконаних робіт є обов`язковим для усіх наведених у додатковій угоді випадків оплати послуг адвоката, в тому числі і для оплати винагороди у розмірі 4% від суми, що вирішена на користь клієнта, що на думку суду є "гонораром успіху".

Таким чином узгоджений сторонами порядок оплати послуг передбачає погодження сторін, включає процес домовленості, що виражається в оформленні акту виконаних робіт та його прийняття і підписання як адвокатом так і клієнтом. Під час таких домовленостей, що може виражатися, як визначили сторони, у підписанні акту виконаних робіт, клієнт матиме можливість надати свою згоду або ж висловити певні заперечення. Наприклад, чи було досягнуто позитивного результату та в якому вимірі він виражається, чи були "вирішені" вимоги на користь клієнта та у якому розмірі, чи відповідає розмір вирішених на користь клієнта вимог розміру гонорару який заявлено адвокатом тощо.

Однак відсутність передбачених умовами договору домовленостей та відповідних обумовлених документів (акту виконаних робіт) позбавляє клієнта права на погодження чи заперечення щодо оплати послуг, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, зокрема принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Всупереч умовам договору, матеріали справи не містять оформленої домовленості сторін щодо оплати наданої послуги. В матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами акту виконаних робіт на суму 108 400,94 грн. та направлення такого акту відповідачу. А встановлення умовами договору строку оплати послуг не позбавляє сторін від обов`язку щодо складення акту, в якому сторонами узгоджується вартість таких робіт.

Сторони у договорі визначили акт виконаних робіт як суттєвий елемент встановлених між ними правовідносин, а тому згідно зі статтями 6, 11 ЦК України договір як джерело матеріального права підлягає до застосування у повному обсязі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 627 ЦК України встановлено свободу договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з положеннями статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином згідно наведених норм права враховуючи вимоги розумності, добросовісності та справедливості, і виходячи із наведених вище погоджених умов договору, відповідач вправі був розраховувати на здійснення остаточного розрахунку у порядку зафіксованому положеннями договору, а саме: шляхом оформлення відповідного акту виконаних робіт.

Суд також ураховує положення статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зокрема положеннями названої статті унормовано, що первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такий обов`язковий реквізит як особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Умови укладено договору містять поняття "позитивне вирішення спору на користь клієнта", а проте договором не розтлумачено що саме для сторін є позитивним вирішенням спору. Зокрема відповідач у своєму відзиві вказує, що в його розумінні рішення у справі №918/631/19 для клієнта не можна вважати позитивним. Відтак суд зазначає, що за відсутності передбаченого договором акту виконаних робіт в якому відображена вартість таких робіт, в суду відсутні підстави для визнання позовних вимог щодо стягнення заборгованості обґрунтованими та такими що відповідають умовам договору.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлені обставини щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення основної заборгованості, в суду відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Відповідно до приписів частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги обґрунтування позовних вимог позивача та заперечення відповідача судом встановлено, що умовами договору передбачено, що оплата винагороди у розмірі 4 % від суми, що вирішена на користь клієнта здійснюється у відповідності до акту виконаних робіт, а проте матеріали справи не містять доказів погодження акту виконаних робіт, погодження рахунку чи додатку до договору, а якому сторонами визначено обсяг та вартість наданих послуг, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати що складаються з судового збору в розмірі 2 270,00 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Позивач: фізична особа - підприємець Мацепура Валерій Степанович ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державне підприємство "Бурштин України" (33027, м. Рівне, вул. Київська 94, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 14 червня 2021 року.

Суддя Качур А.М.