РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.06.2021Справа № 910/3413/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліс - ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглетехресурс"

про стягнення заборгованості в розмірі 298 074,03 грн.

Представники сторін:

від позивача: Єльчанінова І.О., ордер серія ДН № 115980;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліс - ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглетехресурс» про стягнення заборгованості в розмірі 298 074,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором на виконання роботи № 2712К19 від 27.12.2019, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення

17.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.04.2021.

У судове засідання 19.04.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 11.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 11.05.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 24.05.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом відкладено розгляд справи на 09.06.2021.

У судове засідання 09.06.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала направлялися судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з ухвалами суду були повернуті до суду відділенням поштового зв`язку із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 09.06.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуглетехресурс» (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліс лтд» (далі - виконавець, позивач) укладено Договір підряду № 2712К19 (далі - Договір) за умовами якого, виконавець зобов`язується за завданням замовника виконувати наступні види робіт: чистка шламовідстійника спеціалізованою дорожньо-будівельною технікою; інші роботи, що виконуються спеціалізованою дорожньо-будівельною технікою.

Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи шляхом підписання відповідного Акту, та своєчасно здійснювати оплату за виконані роботи на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.3 Договору узгоджено, що роботи виконуються виконавцем на об`єкті, який розташований за адресою: Донецька обл., смт Цукурине.

Відповідно до п. 2.1.1 та п. 2.1.3 Договору виконавець зобов`язується виконувати роботи, зазначені в п. 1.1 цього Договору, своєчасно у відповідності з завданням замовника та після закінчення виконаних робіт здати замовнику виконані роботи шляхом оформлення Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно з п. 2.3.4 та п. 2.3.6 Договору замовник зобов`язується прийняти виконані виконавцем роботи шляхом підписання Акта приймання виконаних будівельних робіт та своєчасно оплатити виконані роботи в розмірі, в строк та в порядку, встановленому цим Договором.

У відповідності до п. 3.3 Договору після виконання робіт, замовник зобов`язаний оглянути виконані виконавцем роботи та за відсутності зауважень прийняти їх шляхом підписання, протягом трьох календ драних днів, наданого виконавцем Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Сторони домовилися про те, що облік виконаних робіт та розрахунки за виконані роботи за цим Договором будуть вестися на підставі Актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в. Ціна робіт за домовленістю сторін визначається відповідно до розділу 10 даного Договору. Договірні зобов`язання вважаються виконаними після розрахунку за останнім Актом виконаних робіт. Зміна вартості робіт може змінюватися тільки за узгодженням сторін (п. 4.1 Договору).

За умовами п. 4.2 Договору оплата робіт, виконаних виконавцем у відповідному місяці, здійснюється замовником протягом десяти календарних днів з дати підписання обома сторонами Акта приймання виконаних будівельних робіт, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок виконавця, або іншим шляхом, що не суперечить законам України.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами, дата закінчення терміну дії Договору визначається наступним чином: при належному виконані обома сторонами своїх обов`язків обумовлених цим Договором, датою закінчення строку дії Договору є 31.12.2020, а у випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим Договором, датою закінчення строку дії Договору є дата повного та належного виконання сторонами (у відповідності з умовами Договору) всіх прийнятих на себе за Договором зобов`язань (п. 5.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято без зауважень та заперечень роботи згідно складених та підписаних без заперечень та зауважень Актів виконаних робіт № 1 за січень 2020 року на суму 39 404,30 грн., № 1 за лютий 2020 року на суму 46 873,14 грн., № 1 за березень 2020 року на суму 44 228,03 грн., №1 за квітень 2020 року на суму 53 862,14 грн., № 1 за травень 2020 року на суму 110 609,76 грн., № 1 за червень 2020 року на суму 67 327,68 грн., № 1 за липень 2020 року на суму 101 953,34 грн., № 1 за серпень 2020 року на суму 78 869,57 грн. та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2020 року на суму 39 404,30 грн., за лютий 2020 року на суму 46 873,14 грн., за березень 2020 року на суму 44 228,03 грн., за квітень 2020 року на суму 53 862,14 грн., за травень 2020 року на суму 110 609,76 грн., за червень 2020 року на суму 67 327,68 грн., за липень 2020 року на суму 101 953,34 грн., за серпень 2020 року на суму 78 869,57 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем виконані позивачем роботи оплачено лише частково, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 267 223,66 грн. за виконанні у травні роботи в розмірі 19 073,07 грн., у червні в розмірі 67 327,68 грн., у липні в розмірі 101 953,34 грн., у серпні в розмірі 78 869,57 грн.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Сторони домовилися про те, що облік виконаних робіт та розрахунки за виконані роботи за цим Договором будуть вестися на підставі Актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в. Ціна робіт за домовленістю сторін визначається відповідно до розділу 10 даного Договору. Договірні зобов`язання вважаються виконаними після розрахунку за останнім Актом виконаних робіт. Зміна вартості робіт може змінюватися тільки за узгодженням сторін (п. 4.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято без зауважень та заперечень роботи, що підтверджується складеними та підписаними без заперечень та зауважень Актами виконаних робіт № 1 за січень 2020 року на суму 39 404,30 грн., № 1 за лютий 2020 року на суму 46 873,14 грн., № 1 за березень 2020 року на суму 44 228,03 грн., №1 за квітень 2020 року на суму 53 862,14 грн., № 1 за травень 2020 року на суму 110 609,76 грн., № 1 за червень 2020 року на суму 67 327,68 грн., № 1 за липень 2020 року на суму 101 953,34 грн., № 1 за серпень 2020 року на суму 78 869,57 грн. та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2020 року на суму 39 404,30 грн., за лютий 2020 року на суму 46 873,14 грн., за березень 2020 року на суму 44 228,03 грн., за квітень 2020 року на суму 53 862,14 грн., за травень 2020 року на суму 110 609,76 грн., за червень 2020 року на суму 67 327,68 грн., за липень 2020 року на суму 101 953,34 грн., за серпень 2020 року на суму 78 869,57 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України визначає, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В свою чергу, за умовами п. 4.2 Договору оплата робіт, виконаних виконавцем у відповідному місяці, здійснюється замовником протягом десяти календарних днів з дати підписання обома сторонами Акта приймання виконаних будівельних робіт, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок виконавця, або іншим шляхом, що не суперечить законам України.

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, ТОВ «Вуглетехресурс» виконані позивачем роботи оплачено лише частково, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 267 223,66 грн. за виконанні у травні роботи в розмірі 19 073,07 грн., у червні в розмірі 67 327,68 грн., у липні в розмірі 101 953,34 грн., у серпні в розмірі 78 869,57 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано суду доказів оплати в повному обсязі виконаних позивачем згідно Договору робіт.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліс-лтд» в частині стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглетехресурс» суми основного боргу у розмірі 267 223,66 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 12 886,75 грн., 3% річних в розмірі 3 221,69 грн. та інфляційні втрати в розмірі 14 741,93 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.2 Договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяли в період нарахування пені від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що позивачем наведені приписи не враховано, в зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 12 120,51 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки при нарахуванні інфляційних втрат, в зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 3 221,69 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10 020,85 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглетехресурс" (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 15, оф. 17; ідентифікаційний код: 43154035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліс лтд" (87516, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Волгодонська, будинок 2, кімната 40; ідентифікаційний код: 40698262) заборгованість у розмірі 267 223 (двісті шістдесят сім тисяч двісті двадцять три) грн. 66 коп., 3% річних в розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одна) грн. 69 коп., пеню в розмірі 12 120 (дванадцять тисяч сто двадцять) грн. 51 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 020 (десять тисяч двадцять) грн. 85 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 388 (чотири тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 80 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.06.2021

Суддя О.А. Грєхова