РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2021Справа № 910/20854/20

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ДІАГОНАЛЬНА, будинок 11; ідентифікаційний код 00186542)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОЛАБ ЛТД» (03127, місто Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, будинок 122, корпус 1, квартира 91; ідентифікаційний код 35138569)

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 9 108,60 грн,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року Акціонерне товариство «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОЛАБ ЛТД» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 9 108,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 22 від 09.01.2020 в частині своєчасності поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/20854/20 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

01.02.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що сума штрафу у претензії від 22.06.2020 №18-124 (8 292,91грн) не відповідає сумі заявленій у позові. У претензії відсутній розрахунок суми штрафних санкцій.

У відповіді на претензію, відповідач зазначав, що товар надійшов на митну територію України та був розмитнений 06.03.2020, тобто фактично товар був готовий до відвантаження позивачу (покупцю) 06.03.2020. Однак метрологічне калібрування товару було виконано 07.05.2020, тобто після послаблення карантину в Україні та початку роботи державних структур в Україні, у даному випадку у м. Житомирі, до яких відноситься ДП «Житомирстандартметрологія» підрозділ (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»). Повернені після калібрування товари були відвантажені позивачу за видатковою накладною №105 від 12.05.2020.

Відповідач також вважає, що ненадання позивачем відповіді на пропозицію продовження строку договору відносно поставки товару впродовж одного місяця, є підставою вважати прийнятими умови пропозиції «за замовчуванням». При цьому вважає, що порушення строків поставки відбулось не з його вини, оскільки відбувались карантинні заходи в Україні з 25.03.2020 до 22.05.2020, внаслідок чого підлягає застосуванню п. 9.1 (форс-мажорні обставини) договору поставки №22 від 09.01.2020, згідно умов якого сторони не несуть відповідальності за повне, або часткове невиконання будь-яких своїх обов`язків за даним договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання обставин непереборної сили як, [..] рішення органів влади, яким у даному випадку є Постанова КМ України №221 від 11.03.2020 «Про запобігання поширення на території України коронавірусу COVID-19».

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2020 між Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКРОЛАБ ЛТД» (Постачальник) укладено договір поставки № 22 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого ТОВ «МАКРОЛАБ ЛТД» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а АТ «ЗФЗ» прийняти та оплатити продукцію (далі по тексту Товар), а асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з положеннями п. 3.1, п. 3.2 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, що зазначені у додатку (специфікації) до цього договору зі строком поставки визначеним у п. 3.3. цього договору.

У п. 3.3 договору встановлено, що поставка товару здійснюється постачальником згідно з п. 3.1. даного договору тільки після отримання покупцем письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження

Згідно з п. 3.4 договору разом з поставкою товару постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну на відпуск товару; акт приймання-передачі товару, сертифікат якості або паспорт товару, копію сертифікату відповідності, інші документи, що обумовлені додатками (специфікаціями або додатковими угодами до цього договору.

Відповідно до п.2.3 договору підтвердженням належної якості товару, що поставляється є сертифікат (та/або паспорт) якості з відповідною відміткою відділу технічного контролю (ВТК), виданий виробником товару.

У додатку № 1 до договору позивач та відповідач погодили постачання товарів на умовах:

- найменування товару, кількість: Вартість з ПДВ - 16421,62 грн; сито з нержавіючої сталі, згідно ISO 3310-1, діаметр 200 мм, висота 50 мм з розміром ячейки 0,125 мм, з метрологічною калібровкою (КЕТ8СНБ, Німеччина) - 2 шт.; сито з нержавіючої сталі, згідно ISO 3310-1, діаметр 200 мм, висота 50 мм з розміром ячейки 0,16 мм, з метрологічною калібровкою (Retsch, Німеччина) - 2 шт.

- термін постачання: 45 календарних днів від дати підписання договору обома Сторонами;

- умови поставки: DDP, склад покупця, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11 (Інкотермс 2010);

- умови оплати: покупець здійснює оплату за фактом поставки товару, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника через 30 календарних днів тільки за умови виконання постачальником п.3.4, п.4.1.1 - 4.1.5 цього договору та надання завіреної копії митної декларації ІМ-40 АА або ІМ-40 ДР або ІМ-40 ДТ або ІМ-40 ДЕ, оформленої Постачальником на поставлений Товар.

- ціна: фіксується у гривні на дату складання договору. При зміні курсу НБУ вартість товару підлягає пропорційному перерахунку за курсом, що діє на дату відвантаження товару.

Поставка товару повинна була здійснена постачальником до 23.02.2020.

У матеріалах справи наявний лист відповідача № 12-05/20 від 12.05.2020, в якому міститься прохання продовжити строк поставки до 20.05.2020, щодо якого докази направлення або вручення позивачу у матеріалах справи відсутні.

Згідно з видатковою накладною № 105 від 12.05.2020 товар був поставлений на адресу покупця та отриманий комірником Дяденко К.С.

Відповідно до фіскального чека ТОВ «Нова Пошта» товар отримано представником позивача Дяденко К.С. - 14.05.2020.

У пункті 10.3 договору сторони погодили, що у разі порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,5% від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожний день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Позивач звертався до відповідача з претензією №18-124 від 22.06.2020 з проханням сплатити штраф у розмірі 8 292,91 грн за порушення строків поставки, яка була отримана відповідачем

У матеріалах справи наявний лист відповідача № 10-07/20 від 10.07.2020 адресований позивачу, в якому міститься прохання не нараховувати штрафні санкції за порушення строків поставки, щодо якого докази направлення або вручення позивачу у матеріалах справи відсутні.

Посилаючись на порушення відповідачем строків поставки товару, які визначені умовами договору та додатку до нього, позивач заявив до стягнення з відповідача нараховані відповідно до п. 10.3. договору штрафні санкції за 81 день прострочення за період з 24.02.2020 до 14.05.2020, а саме: 7 304,93 грн штрафу 0,5 % від суми непоставленого товару за кожен день прострочення та 1 803,67 грн штрафу 10% від суми непоставленого більше 10 календарних днів товару, які є предметом судового контролю у даній справі.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами договір від 09.01.2020 №22 є договором про поставку та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, ЦК України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що поставка товару повинна була здійснена постачальником до 23.02.2020.

Товар був поставлений на адресу покупця згідно з видатковою накладною № 105 від 12.05.2020, що свідчить про порушення обумовленого строку поставки.

Відповідно до фіскального чека ТОВ «Нова Пошта» товар отримано представником позивача Дяденко К.С. - 14.05.2020, що спростовує доводи позивача про отримання ним товару 15.05.2020. Дата оприбуткування товару на заводі не може бути прийнята судом в якості дати прийняття товару від відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Надаючи юридичну оцінку доводам відповідача щодо відсутності його вини при порушенні строків поставки з підстав запровадження карантинних заходів в Україні з 25.03.2020 до 22.05.2020, а також щодо наявності правових підстав застосування п. 9.1 (форс-мажорні обставини) до спірних правовідносин, Суд приймає до уваги таке.

Відповідно до п.9.3, 9.4 договору настання форс-мажорних обставин та їх тривалість підтверджується висновком торгово-промислової палати. Сторона зобов`язана негайно, не пізніше трьох календарних днів з моменту виникнення таких обставин, у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх настання.

Згідно з п. 9.5 договору не повідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону, що оголосила про форс-мажорні обставини права посилатися на зазначені обставини, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором.

По-перше, у матеріалах справи містяться адресовані позивачу лише два листи відповідача - це № 12-05/20 від 12.05.2020, в якому міститься прохання продовжити строк поставки до 20.05.2020, та № 10-07/20 від 10.07.2020, в якому міститься прохання не нараховувати штрафні санкції за порушення строків поставки, щодо яких докази направлення або вручення позивачу у матеріалах справи відсутні. Їх дати беззаперечно свідчать про недотримання відповідачем вимог розділу 9 договору щодо повідомлення про форс-мажорні обставини. Їх датовано періодом, що збігається з датою оформлення поставки позивачу.

По-друге, відповідно до ч.1 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Згідно з ч.2 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно, саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто, особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором.

В даному випадку, як у даній справі, зацікавлена сторона навіть не повідомляла про неможливість виконання договірних зобов`язань.

Зважаючи на викладене Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що введення карантину на території України згідно Постанови Кабінету Міністрів України №221 від 11.03.2020 «Про запобігання поширення на території України коронавірусу COVID-19» унеможливило виконання ним своїх зобов`язань за договором.

За таких обставин, відповідач не звільняється від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, яке передбачено ст. 625 ЦК України.

У пункті 10.3 договору сторони погодили, що у разі порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,5% від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожний день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання.

Згідно з розрахунком позивача, за прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної поставки товару ним нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача штрафні санкції за 81 день прострочення за період з 24.02.2020 до 14.05.2020, а саме: 7 304,93 грн штрафу 0,5 % від суми непоставленого товару за кожен день прострочення та 1 803,67 грн штрафу 10% від суми непоставленого більше 10 календарних днів товару.

Здійснивши перевірку наданого розрахунку, суд зазначає, що позивачем неправильно визначено дату отримання товару, поставленого згідно з видатковою накладною № 105 від 12.05.2020, якою є - 14.05.2020, а не 15.05.2020, як наслідок період прострочення виконання зобов`язання є з 24.02.2020 до 13.05.2020.

За таких обставин, належними до стягнення з відповідача є штрафні санкції за 80 днів прострочення, а саме: 7 214,74 грн - штраф 0,5 % від суми непоставленого товару за кожен день прострочення та 1 803,67 грн - штраф 10% від суми непоставленого більше 10 календарних днів товару.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОЛАБ ЛТД» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 9 108,60 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОЛАБ ЛТД» (03127, місто Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, будинок 122, корпус 1, квартира 91; ідентифікаційний код 35138569) на користь Акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ДІАГОНАЛЬНА, будинок 11; ідентифікаційний код 00186542) 7 214,74 грн (сім тисяч двісті чотирнадцять гривень 74 копійки) - штраф 0,5 % від суми непоставленого товару за кожен день прострочення, 1 803,67 грн (одна тисяча вісімсот три гривні 67 копійок)- штраф 10% від суми непоставленого більше 10 календарних днів товару та 2 081,19 грн. (дві тисячі вісімдесят одна гривня 19 копійок) судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ