РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2021Справа № 910/481/21

За позовом: Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків"

про: стягнення 477 106,14 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

секретар с/з Лисенко А.І.

Представники:

від позивача - Єзерова Т.М., за ордером

від відповідача - Івтушок С.В., за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" про стягнення 477 106,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 відкрито провадження у справі №910/481/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором складського зберігання зерна від 13.08.2019 №25-ЗБ/2019 щодо оплати наданих послуг, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 268 413,49 грн. В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 95 566,05 грн - пеню, 16 702,32 грн - 3 % річних, 15 521,39 грн - інфляційні втрати, 80 902,89 грн - штраф.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач заперечив щодо надання послуг позивачем на суму 654 203,56 грн, заборгованість в розмірі 268 413,49 грн. відповідачем не визнається.

Відповідачем подано клопотання про зменшення штрафних санкцій та закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу 268 413,49 грн., в зв`язку з проведенням її оплати відповідачем. Клопотання про зменшення штрафних санкцій мотивоване тим, штрафні санкції в заявленому розмірі є надмірно великими, їх стягнення негативно вплине на сільськогосподарську діяльність відповідача.

Позивачем подано заперечення проти клопотання відповідача, в якому зазначено, що відповідачем не доведено наявність обставин для зменшення штрафних санкцій.

У судовому засіданні 20.05.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м.Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 між акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (зерновий склад) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» (поклажодавець) укладено Договір складського зберігання зерна від 13.08.2019 р. № 25-ЗБ/2019 (далі - Договір).

Згідно з п.1.1. Договору поклажодавець зобов`язався передати зерно, а зерновий склад зобов`язався прийняти його на зберігання на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.9.4 Договору поклажодавець сплачує вартість послуг Зернового складу, пов`язаних з прийманням, очищенням, знезараженням та сушінням зерна при передачі такого зерна на зберігання з моменту видачі складського документу на таке зерно, а також сплачує вартість послуг Зернового складу по зберіганню зерна щомісячно, до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги.

Згідно з п. 9.5 Договору зерновий склад може виставляти рахунки на оплату наданих послуг. Відсутність рахунку Зернового складу на дату оплати, визначену згідно цього Договору, не звільняє Поклажодавця від обов`язків по оплаті вартості послуг Зернового складу, якщо інше не встановлено додатковою угодою сторін.

Судом встановлено, що позивачем були надана послуги за Договором на суму 12 611 382,13 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт за період з вересня 2019 по червень 2020 року, підписаними представниками сторін.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем в повному обсязі надані послуги не оплачені, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 268 413,49 грн.

Судом встановлено, що під час розгляду даної справи відповідачем згідно платіжного доручення №2725 від 27.04.2021 сплачено суму боргу в розмірі 268 000,00 грн. та згідно платіжного доручення №2726 від 27.04.2021 сплачено 413,49 грн, в зв`язку з чим провадження у справі в частині стягнення з відповідача 268 413,49 грн. підлягає закриттю на підставі п.2 ст.231 ГПК України.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем порушено строки оплати наданих послуг, визначених Договором, в зв`язку з чим позивач має право на нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат та штрафу.

Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 95 566,05 грн - пеню за загальний період з 30.11.19 по 07.04.20, 16 702,32 грн - 3 % річних за загальний період з 30.11.19 по 16.12.20, 15 521,39 грн - інфляційні втрати за загальний період з 30.11.19 по 16.12.20, 80 902,89 грн - штраф.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з врахуванням того, що умовами п.9.4 Договору передбачено строк оплати до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги, а відтак прострочення має місце з 11 числа наступного місяця, та з врахуванням того, що день фактичної оплати не включається в період нарахування санкцій.

За розрахунком суду розмір 3 % річних склав 15 319,27 грн та інфляційних втрат склав 15 508,41 грн, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.11.3. Договору у випадку прострочення строків оплати послуг Зерновий склад має право нарахувати пеню поклажодавцю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів поклажодавець додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків від вказаного платежу.

Судом перевірено розрахунок пені та штрафу, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені частково в розмірі 82 424,46 грн та штрафу в розмірі 80 902,89 грн.

Відповідачем подано клопотання про зменшення штрафних санкцій, мотивоване тим, що штрафні санкції в заявленому розмірі є надмірно великими, їх стягнення негативно вплине на сільськогосподарську діяльність відповідача.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Розглядаючи питання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, суд виходить із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, і враховує, що неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов`язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та доводи відповідача, суд зазначає, нараховані позивачем штрафні санкції підлягають стягненню за сам факт допущення постачальником порушення, незалежно від того, чи завдано покупцю у зв`язку з цим збитків, оскільки позивач є таким само господарюючим суб`єктом, як і відповідач, та несе відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.

Надавши оцінку обставинам, викладеним у клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, встановивши відсутність достатнього обсягу доказів на підтвердження обставин, які мають істотне значення та які можуть бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 268 413,49 грн - закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" (04116, м.Київ, вул.Старокиївська, буд.10Г, ) на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м.Київ, вул.Саксаганського, 1, ) 82 424 (вісімдесят дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн 46 коп - пеню, 15 319 (п`ятнадцять тисяч триста дев`ятнадцять) грн 27 коп - 3 % річних, 15 508 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісім) грн 41 коп - інфляційні втрати, 80 902 (вісімдесят тисяч дев`ятсот дві) грн 89 коп - штраф та 6 938 (шість тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн 52 коп - витрати по сплаті судового збору.

4. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 14.06.21