ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/9024/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду (головуюча - В.Ф. Mороз, судді: О.В. Чус, І.Л. Кузнецова) від 17.03.2021 (в частині відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат)

за заявою Фізичної особи-підприємця Панюкової Марини Іванівни

до Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича

про визнання банкрутом.

1. Короткий зміст вимог

1.1 27.10.2016 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив порушити за заявою Фізичної особи-підприємця Панюкової Марини Іванівни (далі - Кредитор) провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича (далі - Боржник) в порядку положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) .

03.11.2016 Господарський суд Дніпропетровської області постановив визнати Боржника банкрутом, відкрити щодо Боржника ліквідаційну процедуру та призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Зибіна А.О. тощо.

1.2 13.01.2020 та 14.01.2020 Боржник та ліквідатор Боржника - арбітражний керуючий Зибін А.О., відповідно, подали клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника, які за обґрунтуваннями є тотожними та полягають у тому, що справа не підлягає вирішенню у господарських судах України, оскільки у цій справі відсутня згода Боржника на здійснення провадження у справі про банкрутство, яка є обов`язковою передумовою для здійснення провадження у справі про банкрутство фізичної особи та/або фізичної особи підприємця за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), відповідно до положень якого здійснюється подальше провадження у цій справі.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1 25.02.2020 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив задовольнити клопотання Боржника, припинити процедуру ліквідації Боржника та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого Зибіна А.О., а також закрити провадження у справі.

2.2 Рішення суду мотивовано відсутністю згоди Боржника на здійснення провадження про його неплатоспроможність, про що свідчить подане ним клопотання про закриття провадження у справі, що виключає, відповідно до статті 115 КУзПБ, провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи або фізичної особи - підприємця.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1 В апеляційному суді справа переглядалась неодноразово.

12.08.2020 за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікетс Консолідатор" (далі - ТОВ "Тікетс Консолідатор") Центральний апеляційний господарський суд скасував ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020, а справу направив до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням апеляційного суду, Боржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020.

04.11.2020 Верховний Суд за результатами розгляду скарги Боржника постановив скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020, а справу в скасованій частині передати на розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

При цьому Верховний Суд дійшов висновку, що апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу місцевого господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника за апеляційною скаргою ТОВ "Тікетс Консолідатор", не надав оцінки правовому статусу заявника апеляційної скарги у справі, наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції в контексті впливу цього судового рішення на права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

3.2 Заява про розподіл судових витрат.

При новому розгляді справи в ході здійснення апеляційного провадження 04.03.2021 Боржник подав заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат: стягнення з ТОВ "Тікетс Консолідатор" на користь Боржника судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом касаційним судом скарги Боржника на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 в повному обсязі - в сумі 24 000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу, та стягнути з ТОВ "Тікетс Консолідатор" на користь Боржника 67 883 грн 28 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із повторним розглядом Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020.

3.3 Заява обґрунтована понесенням Боржником судових витрат на заявлені суми у зв`язку із касаційним переглядом постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 та повторним апеляційним переглядом апеляційної скарги ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020, про розподіл яких (витрат) заявлено Боржником в касаційному суді при перегляді за скаргою Боржника постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020, питання про що не було вирішено касаційним судом через направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду

3.4 17.03.2021 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у цій справі, а в задоволенні заяви Боржника про розподіл судових витрат на правничу допомогу - відмовити.

3.5 Рішення суду мотивоване відсутністю у ТОВ "Тікетс Консолідатор" статусу учасника справи про банкрутство Боржника та права на оскарження ухвали про закриття провадження у цій справі, оскільки ця ухвала не є судовим рішенням, яке ухвалено про права та інтереси ТОВ "Тікетс Консолідатор", так як вказаною ухвалою не вирішувався спір про право ТОВ "Тікетс Консолідатор" у правовідносинах з Боржником як і будь-які питання про права/інтереси/обов`язки заявника, що виникли на підставі договорів з Боржником, а тому заявник апеляційної скарги не був наділений процесуальними правами учасника у справі про банкрутство, в тому числі правом на оскарження ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство.

В частині відмови Боржнику у вимогах про розподіл судових витрат на правничу допомогу рішення суду мотивоване відсутністю підстав для покладення витрат Боржника на правничу допомогу на ТОВ "Тікетс Консолідатор" та стягнення з нього на користь Боржника відповідної суми, оскільки за обставин відкриття провадження у цій справі про банкрутство за заявою Кредитора дії ТОВ "Тікетс Консолідатор" з оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 про закриття провадження у справі не були явно не обґрунтованими. При цьому суд врахував, що саме неправильні дії Боржника сприяли виникненню майнових претензій до нього з боку Кредитора та призвели до порушення провадження у цій справі про банкрутство та визнання Боржника банкрутом, а закриття провадження у цій справі відбулось через застосування положень КУзПБ, що набрали чинності під час провадження у цій справі та положення якого передбачають можливість здійснення такого провадження за наявності згоди на це Боржника, якої він не давав.

4. Встановлені судами обставини

4.1 27.12.2016 ТОВ "Тікетс Консолідатор" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою до Боржника про визнання грошових вимог на суму 1 735 964 грн 25 коп. та витрат зі сплати судового збору в сумі 2 756 грн 00 коп.

4.2 28.03.2017 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив про відхилення грошових вимог ТОВ "Тікетс Консолідатор" до Боржника на суму 1 735 964 грн 25 коп. та витрат зі сплати судового збору в сумі 2 756 грн 00 коп.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.06.2017 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2017, а справу № 904/9024/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

4.3 26.12.2017 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив про відхилення грошових вимог ТОВ "Тікетс Консолідатор" до Боржника на суму 1 735 964 грн 25 коп. та витрат зі сплати судового збору в сумі 2 756 грн 00 коп.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019 залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019, а судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на ТОВ "Тікетс Консолідатор".

Постановою Верховного Суду від 07.11.2019 скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019, а справу № 904/9024/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

4.4 06.03.2020 ТОВ "Тікетс Консолідатор" звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020, апеляційне провадження за цієї скаргою було відкрите 22.03.3020.

На дати звернення ТОВ "Тікетс Консолідатор" з апеляційною скаргою та відкриття апеляційного провадження у справі про банкрутство Боржника заява ТОВ "Тікетс Консолідатор" про визнання грошових вимог не була розглянута по суті та не було прийняте процесуальне рішення, згідно з яким підприємство набуло би статус учасника у даній справі.

4.5 Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 заяву ТОВ "Тікетс Консолідатор" про визнання грошових вимог повернуто без розгляду з огляду на закриття провадження у справі за заявою Кредитора до Боржника про визнання банкрутом відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020.

5. Короткий зміст вимог касаційної скарги

5.1 20.04.2021 Боржник подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 в частині відмови в задоволенні заяви Боржника про розподіл судових витрат, в скасованій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Тікетс Консолідатор" на користь Боржника судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом касаційним судом скарги Боржника на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 в повному обсязі - в сумі 24 000 грн 00 коп., та стягнути з ТОВ "Тікетс Консолідатор" на користь Боржника судові витрати в сумі 67 883 грн 28 коп., понесені у зв`язку із повторним розглядом Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020.

6. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6.1 Згідно з аргументами касаційної скарги підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки апеляційний суд неправильно застосував норми процесуального права, а саме положення частини п`ятої статті 130 ГПК України, не врахувавши висновки щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, а саме висновки в постановах Верховного Суду: від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 26.09.2018 у справі № 148/312/16, від 12.08.2020 у справі № 922/3422/18, від 28.01.2019 у справі № 619/1146/17, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17; згідно з якими при вирішенні питання про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій тих чи інших учасників справи суду необхідно встановити та зазначити в судовому рішенні, які необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виявились, тоді як у цій справі необґрунтованими є дії ТОВ "Тікетс Консолідатор" з оскарження в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020, яка згідно з висновками у цій справі в постанові касаційного суду від 04.11.2020 та в ухвалі апеляційного суду від 17.03.2021 (про закриття апеляційного провадження за скаргою ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020) не є судовим рішенням, яке ухвалено про права та інтереси ТОВ "Тікетс Консолідатор".

7. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7.1 Аргументи ТОВ "Тікетс Консолідатор" у відзиві на касаційну скаргу, у яких ця особа погодилась по суті з рішенням апеляційного суду в оскаржуваній частині, зводяться до необґрунтованості посилання скаржника на судові рішення Верховного Суду через неподібність правовідносин у вказаних справах із правовідносинами у цій справі, а також через незазначення висновків у відповідних рішеннях Верховного Суду, які мали бути враховані апеляційним судом при ухваленні рішення в оскаржуваній частині.

7.2 Також ТОВ "Тікетс Консолідатор" у запереченнях у відзиві на касаційну скаргу вказує на відсутність підстав для покладення на нього за вимогами Боржника компенсації судових витрат через незазначення Боржником та невстановлення апеляційним судом необґрунтованого характеру дій ТОВ "Тікетс Консолідатор" з оскарження ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника, що є суб`єктивним диспозитивним правом ТОВ "Тікетс Консолідатор", або обставин зловживання ним своїми процесуальними правами. При цьому ТОВ "Тікетс Консолідатор" додав, що оскарження ним ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника жодним чином не порушило, не ущемило та не створило перешкоди в реалізації Боржником його прав та/або інтересів у цій справі.

8. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо умов для компенсації стороні витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони

8.1 За змістом ГПК України: статті 129 (розподіл судових витрат) та статті 130 (розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду); при вирішенні питання про розподіл судових витрат у разі закриття провадження у справі суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною по відношенню до загальних правил розподілу судових витрат, встановлених статтею 129 ГПК України.

У цьому висновку Суд звертається до сталої позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 25.07.2019 у справі №910/11310/18, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17.

8.2 Частиною п`ятою статті 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом цієї норми однією із умов для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, мають бути необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Тобто стягнення (з позивача) компенсації понесених (відповідачем) витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

В силу положень статті 74 ГПК України обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

А тому, стороні/особі, що заявляє про компенсацію здійснених нею витрат, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони необхідно довести, які саме необґрунтовані дії іншої сторони були ним вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17.

8.3 Поряд з цим у визначенні критеріїв необґрунтованості дій сторони у розумінні частини п`ятої статті 130 ГПК України, вчинених стороною (учасником, особою, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив про їхні права, інтереси та (або) обов`язки) при розгляді справи, що призвели до пов`язаних з розглядом справи витрат протилежної сторони, Суд звертається до викладеної в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №820/4347/17 (адміністративне провадження №К/9901/39893/18) правової позиції щодо застосування положень частини третьої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), яка за своїм змістом є тотожною з положеннями частини п`ятої статті 130 чинної редакції ГПК України. Відповідно до цієї правової позиції необхідною умовою для застосування частини третьої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України (у наведеній редакції) у разі закриття провадження у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження тощо. При цьому відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.

У цьому ж висновку Верховний Суд зазначив, що саме по собі пред`явлення позову до суду з порушенням правил юрисдикції та, як наслідок, закриття судом провадження у справі, не можуть бути достатнім свідченням необґрунтованості дій позивача.

8.4 У зв`язку із викладеним та враховуючи, що:

- Боржник заявив судові витрати у зв`язку із касаційним переглядом постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 та повторним апеляційним переглядом (за рішенням касаційного суду від 04.11.2020) апеляційної скарги ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 про закриття провадження у справі про банкрутство (3.2, 3.3);

- провадження у справі про банкрутство Боржника ініційовано Кредитором через неправильні дії Боржника, які сприяли виникненню майнових претензій до нього з боку Кредитора та призвели до порушення провадження у цій справі про банкрутство та визнання Боржника банкрутом (пункт 1.1);

- тоді як закрито провадження у справі про банкрутство Боржника було не через необґрунтовані або будь-які інші недобросовісні дії ТОВ "Тікетс Консолідатор", а через застосування відповідних положень КУзПБ, що набрали чинності під час провадження у цій справі (пункт 2.2);

Суд дійшов висновку, що вчинення ТОВ "Тікетс Консолідатор" процесуальних дій з оскарження ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство за відсутності встановлених законом заборон на її оскарження та відсутності встановлених апеляційним судом щодо ТОВ "Тікетс Консолідатор" обставин:

- зловживання цим або іншими процесуальними правами у цій справі;

- безпідставного ініціювання оскарження ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника;

- протиправності мети цього оскарження - зокрема у вигляді ущемлення прав та інтересів іншої сторони - Боржника;

є реалізацією суб`єктивного процесуального права ТОВ "Тікетс Консолідатор" у цій справі, однак не є свідченням необґрунтованості відповідних дій цієї особи.

При цьому Суд враховує, що визначена апеляційним судом підстава для закриття апеляційного провадження за скаргою ТОВ "Тікетс Консолідатор", а саме відсутність у нього статусу учасника справи про банкрутство Боржника з відповідною відсутністю права на оскарження ухвали про закриття провадження у цій справі, була обумовлена такими обставинами як відсутність факту розгляду судом по суті заяви ТОВ "Тікетс Консолідатор" про визнання грошових вимог з прийняттям процесуального рішення, згідно з яким підприємство набуло би статус учасника у даній справі (пункт 4.4, 4.5).

Тоді як встановлені апеляційним судом обставини тривалого вирішення судом питання щодо заявлених ТОВ "Тікетс Консолідатор" до Боржника кредиторських вимог обумовлені неодноразовим переглядом як апеляційним, так і касаційним судом ухвалених місцевим судом рішень (у тому числі і при новому розгляді справи) за результатами розгляду по суті заяви ТОВ "Тікетс Консолідатор" з кредиторськими вимогами до Боржника (пункти 4.2-4.5).

При цьому за змістом відповідних рішень суду касаційної інстанції (постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017, постанови Верховного Суду від 07.11.2019) підставою для неодноразового скасування судових рішень першої і апеляційної інстанції про відхилення кредиторських вимог ТОВ "Тікетс Консолідатор" до Боржника були не дії/бездіяльність цього товариства, а неповнота дослідження судами поданих у справі доказів та відповідних обставин і невиконання відповідних вказівок суду касаційної інстанції.

При черговому новому розгляді вказаної заяви ТОВ "Тікетс Консолідатор" підставою для повернення судом без розгляду цієї заяви стали обставини закриття провадження у справі за заявою Кредитора до Боржника про визнання банкрутом відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 (ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020, пункт 4.5).

Крім цього Суд враховує, що ухвала місцевого суду від 25.02.2020 про закриття провадження у справі про банкрутство також неодноразово переглядалась - двічі апеляційним судом за скаргою ТОВ "Тікетс Консолідатор" (у тому числі однократно при новому розгляді справи), та однократно касаційним судом - за скаргою Боржника з ухваленням постанови від 04.11.2020.

8.5 Отже апеляційний суд не встановив обставин, у тому числі з посиланням на аргументи Боржника, вчинення ТОВ "Тікетс Консолідатор" будь-яких необґрунтованих дій в ході розгляду цієї справи, у тому числі на стадії апеляційного і касаційного оскарження та в ході перегляду апеляційним та касаційним судом ухвали від 25.02.2020 про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на ТОВ "Тікетс Консолідатор" та стягнення з нього як компенсації Боржнику понесених ним витрат на правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій ТОВ "Тікетс Консолідатор".

Дійшовши цього висновку, Суд погоджується з аналогічними аргументами ТОВ "Тікетс Консолідатор" (пункт 7.2) та відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 6.1) .

У зв`язку із наведеним не знайшли своє підтвердження і аргументи скаржника про неврахування апеляційним судом висновків щодо застосування частин п`ятої, шостої статті 130 ГПК України, які викладені у постановах Верховного Суду: від 16.07.2020 у справі №910/4475/19, від 04.11.2020 у справі №904/9024/16, від 19.05.2020 у справі №908/2332/19, від 26.09.2018 у справі №148/312/16, від 12.08.2020 у справі №922/3422/18, від 28.01.2019 у справі №619/1146/17, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

8.6 Таким чином висновки апеляційного суду про відмову Боржнику у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу у зв`язку із касаційним переглядом постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 та повторним апеляційним переглядом апеляційної скарги ТОВ "Тікетс Консолідатор" на ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

8.7 Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваного судового рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 (в частині відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат) у справі № 904/9024/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік