ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м.Дніпро Справа № 904/7876/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 (повний текст ухвали складено - 05.04.2021, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі

за первісним позовом комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича, м. Дніпро

про стягнення 101 199, 63 грн. заборгованості за теплову енергію

за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича, м.Дніпро

до комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним договору № 615-т про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 09.12.2011 р. та додаткової угоди № 1 від 21.02.2013 р. до нього

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 у даній справі в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заявник у поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, пропонує суду здійснити саме переоцінку доказів у справі, в той час, як переоцінка доказів, не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Фізична особа-підприємець Забашта Дмитро Анатолійович, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити заяву фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 за нововиявленими обставинами

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що судом невірно надано правову оцінку наданим доказам та необґрунтовано віднесено останні до нових доказів без прийняття останніх до нововиявлених обставин.

До заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідачем було надано лист представника власника нежитлового приміщення, розташованого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 11.01.2021; акт від 15.08.2013 обстеження нежитлового приміщення №67 в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; робочий проект №022-ТС ППФ "Міл" на "Реконструкцію системи централізованого опалення" нежитлового приміщення №67 за адресою: АДРЕСА_1 ; заяву ОСОБА_1 на ім`я директора КП "Теплоенерго" від 11.01.2019 №182; довіреність ОСОБА_1. на ім`я ОСОБА_2 від 06.03.2018.

За твердженням скаржника, відповідно до листа уповноваженого представника власника приміщення ОСОБА_2 від 11.01.2021 вбачається, що нежитлове приміщення (магазин) №67 поз.1-8, загальною площею 238,5 кв.м. АДРЕСА_1 з 23.04.2013 фізичній особі - підприємцю Забашта Д.А. за договором оренди не надавалось.

Також, відповідно до зазначеного листа та інших документів, що були додані до заяви ФОП Забашта Д.А. про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, вбачається самовільне (невизначеною особою, не відповідачем за первісним позовом) відключення приміщення в якому мало бути надано послугу опалення від системи опалення взагалі.

Досліджуючи рішення господарського суду від 27.03.2018 та постанову апеляційного господарського суду від 12.12.2018, вбачається, що назначені вище питання, зокрема, стосовно відключення від теплопостачання нежитлового приміщення (магазин) №67 поз.1-8, загальною площею 238,5 кв.м., АДРЕСА_1 , не досліджувалось, судами обох інстанцій не надавалось правової оцінки цим обставинам справи, і ці обставини не враховані під час винесення рішень, зокрема, першої інстанції, яке на думку апелянта має бути переглянуто з врахуванням нововиявлених обставин.

2.2 Доводи інших учасників справи

Комунальне підприємство "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволення апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що подані скаржником акт від 15.08.2013 обстеження нежитлового приміщення № 67 в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; робочий проект № 022-ТС ППФ "Міл" на "Реконструкцію системи централізованого опалення" нежитлового приміщення № 67 за адресою: АДРЕСА_1 ; заява ОСОБА_1 на ім`я директора КП "Теплоенерго" від 11.01.2019 № 182; довіреність ОСОБА_1. на ім`я ОСОБА_2 від 06.03.2018, за своєю природою є новими доказами, а не нововиявленими обставинами, як зазначає відповідач.

Позивач вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про безпідставність вимог позивача та відмовив у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

ІІІ. Апеляційне провадження

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Вечірко І.О., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021; призначено справу до розгляду на 08.06.2021 на 10 годин 30 хвилин.

08.06.20211 у судове засідання з`явилися фізична особа-підприємець Забашта Д.А. та його представник, які надали відповідні пояснення.

Позивач наданим йому процесуальним правом не скористався та не забезпечив у судове засідання явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

08.06.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Комунальне підприємство "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича про стягнення 96737,92 грн., що складають суму заборгованості за договором № 615-т про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 09.12.2011, 1 160,53 грн. - пені, 3 071, 16 грн. - інфляції грошових коштів, 230,02 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №615-т про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 09.12.2011 в частині здійснення своєчасних розрахунків за поставлену теплову енергію.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017, позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.12.2017 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2017, справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи фізичною особою-підприємцем Забашта Д.А. подано зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору № 615-т про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 09.12.2011 та додаткової угоди № 1 від 21.02.2013.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що спірний договір суперечить закону, оскільки існують вимоги чинного законодавства, якими передбачено в багатоквартирних будинках використовувати теплову енергію не на підставі договору її відпуску для потреб опалення (тобто купівлі-продажу), а на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 у даній справі стягнуто з фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича на користь Комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" 96 737,92 грн. основного боргу, 3 071,16 грн. інфляції, 230,02 грн. річних, 1160,53 грн. пені, 1 517,99 грн. судового збору. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано посиланням на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором №615-т про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 09.12.2011 щодо оплати отриманих послуг у повному обсязі.

Зміст оспорюваного договору не суперечить вимогам чинного законодавства, в ньому сторонами погоджені усі істотні умови, визначені законом для договорів даного типу, а саме: предмет договору, ціна, права та обов`язки, порядок обліку теплової енергії та сплати за спожиту теплову енергію, строки виконання зобов`язань.

На виконання вказаного рішення 20.04.2018 господарським судом видано відповідний наказ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2021 у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича відмовлено; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 залишено без змін.

09.02.2021 до місцевого господарського суду надійшла заява фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 за нововиявленими обставинами, в якій останній просить: скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 та відмовити у позові комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради до фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича про стягнення 101 199,63 грн заборгованості за теплову енергію.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення фізична особа-підприємець Забашта Дмитро Анатолійович зазначає, що позивачем за первісним позовом було нараховано відповідачу заборгованість за начебто надані послуги з теплопостачання за загальний період з 01.10.2013 по 01.04.2016, проте заявнику стало відомо, що спірне приміщення фактично ще до 01.10.2013 було відключене від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення, а тому, на думку заявника, послуги з теплопостачання у період з 01.10.2013 по 01.04.2016 комунальне підприємство "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради надавати не могло у відповідності до виставлених ним рахунків.

На підтвердження зазначених в заяві обставин, заявником залучено акт від 15.08.2013 обстеження нежитлового приміщення № 67 в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; робочий проект № 022-ТС ППФ "Міл" на "Реконструкцію системи централізованого опалення" нежитлового приміщення № 67 за адресою: АДРЕСА_1 ; заяву ОСОБА_1 на ім`я директора КП "Теплоенерго" від 11.01.2019 № 182; довіреність ОСОБА_1. на ім`я ОСОБА_2 від 06.03.2018.

Залучаючи вказані докази, заявник зазначає, що ці факти, що не були йому відомі під час розгляду справи, мають істотне значення для її вирішення.

З огляду на викладене, відповідач за первісним позовом вважає, що рішення суду від 27.03.2018 підлягає перегляду за нововияленими обставинами.

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного перегляду є вирішення питання про наявність або відсутність підстав для перегляду рішення господарського суду від 27.03.2021 за нововиявленими обставинами.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

При цьому, право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За приписами п.1 ч.1 ст.321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Про існування обставин, які на думку відповідача є нововиявленими, останньому стало відомо 11.01.2021 з листа ОСОБА_2 .

Із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник звернувся до суду першої інстанції 08.02.2021, тобто в межах строку, встановленого п.1 ч.1 ст.321 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів приймає до уваги, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

В підтвердження виникнення нововиявлених обставин відповідачем надано акт від 15.08.2013 обстеження нежитлового приміщення № 67 в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; робочий проект № 022-ТС ППФ "Міл" на "Реконструкцію системи централізованого опалення" нежитлового приміщення АДРЕСА_1; заяву ОСОБА_1 на ім`я директора КП "Теплоенерго" від 11.01.2019 № 182; довіреність ОСОБА_1. на ім`я ОСОБА_2 від 06.03.2018.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем докази за своєю правовою природою є новими доказами, а не нововиявленими обставинани, як вказує відповідач.

У поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявник пропонує господарському суду здійснити саме переоцінку доказів у справі, в той час, як переоцінка доказів, не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд вмотивовано відмовив заявнику у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що відповідно до листа уповноваженого представника власника приміщення ОСОБА_2 від 11.01.2021 вбачається, що нежитлове приміщення (магазин) №67 поз.1-8, загальною площею 238,5 кв.м. АДРЕСА_1 з 23.04.2013 фізичній особі - підприємцю Забашта Д.А. за договором оренди не надавалось.

Так, під час ухвалення рішення від 27.03.2018 судом першої інстанції встановлено факт користування відповідачем спірним нежитловим приміщенням у період з 2013 року по 13.09.2016 включно.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними посилання скаржника на самовільне (невизначеною особою, не відповідачем за первісним позовом) відключення приміщення в якому мало бути надано послугу опалення від системи опалення взагалі, враховуючи таке.

Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України видано від 22.11.2005 №4 "Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Цей Порядок визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП (п.1.1 Порядку).

Згідно п.1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії (склад комісії наведено в додатку 1). Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбуваються у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць.

За умовами вказаного порядку відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення процедури.

При цьому тип приміщення (житлове/нежитлове) у цьому питанні не має значення, оскільки об`єкти теплопостачання є вбудованими у багатоквартирний будинок, тип вбудованого у багатоквартирний будинок приміщення не впливає на порядок його відключення від мережі централізованого опалення.

З урахуванням наведеного, наданий скаржником акт від 15.08.2013 обстеження нежитлового приміщення АДРЕСА_1 не є належним доказом відключення цього приміщення від внутрішньодомової системи центрального опалення станом на час виникнення спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів враховує, що під час розгляду справи по суті позовних вимог як у суді першої інстанції так і у суді апеляційної інстанції відповідач не зазначав про відсутність теплопостачання у спірному приміщенні. Отже вказані обставини не були предметом розгляду суду під час ухвалення рішення від 30.03.2018.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

4.5. Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Забашти Дмитра Анатолійовича відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 у справі №904/7876/17 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 14.06.2021

Головуючий В.О.Кузнецов

Судді І.О.Вечірко

Т.А.Верхогляд