номер провадження справи 35/5/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 Справа № 908/103/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б. 50, ідентифікаційний код юридичної особи 39820689)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" (69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, б. 5, оф. 15, ідентифікаційний код юридичної особи 34640843)

третя, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротіс" (72454, Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 31692092)

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Кісь Р.Б., довіреність №0-8-0.62-3/62-21 від 04.01.2021;

від відповідача: Алуф О.В., довіреність №б/н від 04.01.2021;

від 3-ої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс", в якому просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в сумі 14345,11 грн.

12.01.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/103/21, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 15.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/103/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні 09.02.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Топчій О.А. на лікарняному, судове засідання, призначене на 09.02.2021 не відбулось. Сторонам у справі направлено повідомлення про неможливість проведення судового засідання із зазначенням дати та часу проведення наступного судового засідання.

Ухвалою суду від 16.02.2021 судове засідання призначено на 17.02.2021.

Ухвалою суду від 17.02.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" про розгляд справи №908/103/21 у порядку загального позовного провадження. Суд постановив перейти до розгляду справи №908/103/21 за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 16.03.2021.

16.03.2021 від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс". В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що ТОВ "Геоникс" не використовує земельну ділянку, яка є предметом спору в даній справі. Дана земельна ділянка використовується ТОВ "Агротіс" з порушенням вимог земельного законодавства та не за цільовим призначенням. З приводу оренди земельної ділянки відкрито судові провадження, де стороною по справі виступає ТОВ "Агротіс". Відтак, при розгляді справи №908/103/21 ТОВ "Геоникс" чи Держгеокадастр можуть набути право стосовно пред`явлення вимог до ТОВ "Агротіс".

Ухвалою суду від 16.03.2021 клопотання ТОВ "Геоникс" про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору задоволено. Відкладено підготовче засідання на 06.04.2021 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротіс" (72454, Запорізька область, Приазовський район, с.Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 31692092).

Ухвалою суду від 06.04.2021 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 11.05.2021.

Ухвалою від 11.05.2021 відкладено підготовче засідання на 18.05.2021.

Ухвалою суду від 18.05.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/103/21 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 02.06.2021.

В судому засіданні 02.06.2021 судом в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою «Акорд».

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які обґрунтовані наступним. За результатами проведеної позивачем перевірки дотримання вимог земельного законодавства було встановлено факт використання не за цільовим призначенням ТОВ "ГЕОНИКС" земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 28 га, кадастровий номер :03:001:0184, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, яке полягало у тому, що земельна ділянка, відведена у користування під пасовища, використовувалась ТОВ "ГЕОНИКС" для вирощування сільськогосподарських культур, а саме - засіяна пшеницею. За результатом проведеної перевірки позивачем був складений протокол від 03.06.2020 № 203-ДК/0052П/07/01-20 та постанову від 03.06.2020 № 203-ДК/0045По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на директора ТОВ "ГЕОНИКС". Також інспектором внесено відповідачу припис від 03.06.2020 № 203-ДК/0042Пр/03/01-20 про зобов`язання у тридцятиденний термін усунути виявлене правопорушення та надіслано повідомлення № 203-ДК/0040ШК/11/01/-20 від 03.06.2020 про сплату шкоди. Оскільки відповідачем шкода сплачена не була, позивач звернувся до суду.

Відповідач проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві. Зокрема зазначив, що на виконання розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 568 між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), за умовами якого (пункт 1.1) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 28,00 гектарів (кадастровий номер :03:001:0184), із земель колективної власності колишнього КСП "Дума Леніна" на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладений на строк до моменту отримання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) державних актів на право власності на земельну ділянку, але не довше ніж на 49 років. Земельна ділянка за договором оренди землі вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Передача земельної ділянки орендодавцем орендареві оформлюється актом прийому-передачі. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 22.12.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 29656976. Проте, ТОВ "Геоникс" не використовує зазначену земельну ділянку, оскільки з приводу оренди цієї земельної ділянки відкрито судові провадження та триває судовий розгляд, де стороною по справі виступає Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротіс" , яке звернулось з позовом до Господарського суду Запорізької області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 року № 568; визнання недійсним вказаного вище договору оренди землі від 21.12.2018 року. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.01.2021 у справі № 908/358/19 позов задоволений. ТОВ "Агротіс" вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0184, площею 28,00 га, що є предметом оренди ТОВ "Геоникс", накладається на земельну ділянку площею 28,00 га, передану ТОВ "Агротіс" за договором оренди від 24.09.2008. Відповідач вважає, що вказані земельні ділянки можуть використовуватися ТОВ "Агротіс" з порушенням вимог земельного законодавства та не за цільовим призначенням, через що ТОВ "Геоникс" несе майнові збитки та не має можливості виконати приписи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо усунення порушень п. "г" ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 53 КУпАП. Відповідач вважає, що в його діях відсутні елементи цивільного правопорушення, оскільки він не використовує земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0184, площею 28,00 га. Тільки після ознайомлення з матеріалами перевірки Держегеокадастру ТОВ "Геоникс" дізналося, що земельна ділянка, яка перебуває в оренді у підприємства, відповідно до договору від 21.12.2018, незаконно використовується третіми особами. З цього приводу, 03.07.2020 року представник ТОВ "Геоникс" звернувся з відповідною заявою про злочин до Мелітопольського ВП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, яким було розпочато кримінальне провадження № 0000052 від 09.07.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України "Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво". Просив у задоволенні позову відмовити.

Від третьої особи - ТОВ "Агротіс" до суду надійшло письмове пояснення. Зазначено, що ТОВ "Агротіс" не відомо чи використовувались земельні ділянки, які є предметом спору в даній справі, оскільки на вказаних земельних ділянках перебувало ТОВ "Геоникс", а тому вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню у разі, якщо буде доведений факт нецільового використання земельних ділянок. Також вважає доводи ТОВ "Геоникс", що земельні ділянки, які вказані у позові, можуть використовуватись ТОВ "Агротіс" з порушенням вимог земельного законодавства та не за цільовим призначенням, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1); повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи, яка була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання з розгляду справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

УСТАНОВИВ:

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бердянському, Приазовському, Приморському, Чернігівському районах та м. Бердянську Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Оксаною КОЛОДІНОЮ (далі - інспектор) проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства та складено Акт перевірки від 27.05.2020 р. № 203-ДК/174/АП/09/01/-20. Перевіркою було встановлено факт використання не за цільовим призначенням ТОВ "ГЕОНИКС" в особі директора Захарченко Л.І. земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 28,0000 га, кадастровий номер :02:001:0184, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.

В акті перевірки зазначено наступне. Відповідно до інформації, наданої Відділом у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, земельна ділянка площею 28,0000 га з кадастровим номером :02:001:0184 розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами села Новокостянтинівка. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 05.05.2020 форма власності - державна, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид угідь - пасовища, земельна ділянка зареєстрована 12.12.2018 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вищезазначена земельна ділянка передана в оренду ТОВ "ГЕОНИКС" () на строк до моменту отримання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай), але не довше ніжна 49 років, дата реєстрації речового права 22.12.2018 року.

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 03.12.2018 року № 488 надано ТОВ "ГЕОНИКС" дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання у користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 15.00 га із земель колишнього КСП "Дума Леніна" (невитребувані земельні частки (паї) - пасовища), розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.12.2018 року № 568 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 28,0000 га - пасовища (невитребувані земельні частки (паї)), кадастровий номер :02:001:0184, та передано в оренду ТОВ "ГЕОНИКС" () до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але не довше ніж на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (договір оренди земельної ділянки №б/н від 21.12.2018).

Виїздом на місце було здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0184 площею 28,0000 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. За результатами візуального обстеження встановлено, що земельна ділянка використовується для вирощування сільськогосподарських культур, а саме засіяна пшеницею. Відповідно до п. 1.4 наказу Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель" класифікатор видів цільового призначення земель визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років", ст. 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис", підпункту 14.1.235 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України, додатку 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, ст. 14 Закону України "Про рослинний світ" передбачено використання пасовищ виключно для випасання худоби, а не під посіви сільськогосподарських культур.

Згідно ст. 52 Закону України "Про землеустрій", ч. 4 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ст. 18 Закону України "Про рослинний світ" та згідно з Концепцією боротьби з деградацією земель та опустелюванням, схваленою розпорядженням господарської діяльності на пасовищах, а саме заборона діяльності, окрім використання для випасання худоби та забезпечення інших потреб тваринництва.

Керуючись вимогами ч. ч. 2, 4 ст. 111 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а також враховуючи усю сукупність фактичних обставин при перевірці встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕОНИКС" () в особі директора Захарченко Любов Іванівни, використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0184 загальною площею 28,0000 га, не за цільовим призначенням, відповідальність за яке передбачена пунктом "г" ст.211 Земельного Кодексу України та ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане також підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 27.05.2020р. № 203-ДК/102/АО/10/01/-20.

За результатом проведеної перевірки та на підставі наведених норм матеріального права державним інспектором складено протокол від 03.06.2020 № 203-ДК/0052П/07/01/-20, якому зазначено, що відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 27.05.2020 року № 203-ДК/174/АП/09/01/-20 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕОНИКС" () в особі директора Захарченко Любов Іванівни, використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0184 загальною площею 28,0000 га не за цільовим призначенням, що є порушенням статті (статей) пункту "г" ст.211 Земельного Кодексу України та ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пунктом "г" частини першої статті 211 Земельного кодексу України.

Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 03.06.2020 в приміщенні відділу у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за адресою: Запорізька обл. смт. Приазовське, вул. Пушкіна.7.

Представник ТОВ "ГЕОНИКС" Алуф О.В. (за довіреністю від 01.08.2019) надав пояснення до протоколу наступного змісту: "Вказана земельна ділянка на даний час ТОВ "ГЕОНИКС" не використовується у зв`язку з наявністю судового спору щодо права користування. Зобов`язуємося привести земельну ділянку у відповідність до її цільового призначення.", отримав другий примірник протоколу та був особисто присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення 03.06.2020 і не заперечував про розгляд справи 03.06.2020.

За фактом вчинення вказаного адміністративного правопорушення інспектором винесено постанову від 03.06.2020 № 203-ДК/0045По/08/01/-20, якою визнано ТОВ "ГЕОНИКС" в особі директора Захарченко Любов Іванівни винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Копію постанови також особисто отримав представник ТОВ "ГЕОНИКС" Алуф О.В.

Вказана постанова відповідачем не оскаржена та є чинною.

За наслідками перевірки інспектором було внесено відповідачеві припис від 03.06.2020 № 203-ДК/0042Пр/03/01/-20, в якому зазначено, що при перевірці стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕОНИКС" () в особі директора Захарченко Любов Іванівни, використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0184 загальною площею 28,0000 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області не за цільовим призначенням, що є порушенням пункту "ґ" ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 53 КУпАП. Виходячи з вищевикладеного та керуючись частиною першою статті 5, статтями 6,10 Закону України " Про державний контроль за використанням та охороною земель", частиною першою статті 19 закону України "Про охорону земель", Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій с області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від17.11.2016 № 308 (у редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53), приписано: у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення шляхом приведення земельної ділянки відповідно до цільового призначення, про що необхідно повідомити відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до 03.07.2020р.

Також на адресу Відповідача інспектором надіслано повідомлення від 03.06.2020 № 203-ДК/0046ШК/11/01/-20 про сплату у 15-ти денний термін шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок отримувача шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 14345,11 грн, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, який розраховано відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963.

Примірник розрахунку розміру шкоди інспектором було вручено особисто представнику ТОВ "ГЕОНИКС" Алуф О.В., про що свідчить підпис уповноваженої особи у відповідній графі розрахунку.

Доказів сплати у добровільному порядку шкоди у розмірі 14345,11 грн. Відповідачем суду також не надано та що підтверджено його представником і у судовому засіданні.

З матеріалів справи також вбачається, що 13.01.2021 Господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі № 908/358/19 (суддя Федорова О.В.), яким задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс" до Приазовської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, а саме:

- визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.12.2018 № 568 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ТОВ "Геоникс".

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 21.12.2018, укладений між Приазовською районною державною адміністрацією, як орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс", як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0184, площею 28 га.

- стягнуто пропорційно з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс" витрати, пов`язані з проведеннями судової експертизи, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.

З вказаного рішення вбачається, та визнається обома сторонами, що «Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 568 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ТОВ "Геоникс" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 28,00 га - багаторічні насадження, із земель колишнього КСП "Дума Леніна" (невитребувані земельні частки (паї), кадастровий номер :03:001:0184, розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Геоникс" земельну ділянку (невитребувані земельні частки (паї), загальною площею 28,00 га - багаторічні насадження, із земель колишнього КСП "Дума Леніна", кадастровий номер :03:001:0184, до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не довше ніж на 49 років, встановивши орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

21.12.2018 між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець, відповідач-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс" (орендар, відповідач-2) укладений договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), за умовами якого (пункт 1.1) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 28,00 гектарів (кадастровий номер :03:001:0184), із земель колективної власності колишнього КСП "Дума Леніна" на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 3.1 договір укладено на строк до моменту отримання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) державних актів на право власності на земельну ділянку, але не довше ніж на 49 років.

Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 22.12.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 29656976.

…

Як свідчать матеріали справи, на момент укладення між Приазовською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс" договору оренди землі від 21.12.2018 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0184 площею 28,00 га, був чинним договір оренди земельної частки (паю) від 24.09.2008, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротіс" та Приазовською районною державною адміністрацією.

З метою всебічного та повного встановлення фактичних обставин справи ухвалою суду від 01.07.2020 було призначено повторну судову земельно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання чи накладається земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0184, площею 28 га, передана в оренду 21.12.2018 ТОВ "Геоникс", на земельну ділянку площею 28 га, передану ТОВ "Агротіс" за договором оренди, зареєстрованим 24.09.2008 в книзі записів реєстраційної договорів оренди земельних часток (паїв) Новокостянтинівської сільської ради за №1?

У повідомленні №СЕ-19-20/24779-ЗТ від 26.10.2020, яке надійшло до суду 11.11.2020, судовий експерт Експертно-криміналістичного центру Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центра Міністерства внутрішніх справ України повідомив про неможливість проведення судової експертизи (Т.3, арк.с. 76-86).

Втім, як свідчать надані суду документи 25.08.2020 слідчим суддею Приазовського районного суду Запорізької області постановлено ухвалу у справі № 325/1928/18, в якій зазначено наступне: "незважаючи на те, що розпорядження № 260 від 10 липня 2018 року, яким договори оренди визнані "не чинними", було скасовано 23 листопада 2018 року, посадові особи Приазовської районної державної адміністрації 21 грудня 2018 року вдалися до нових протиправних дій... А саме, 21 грудня 2018 року виконуюча обов`язки голови - заступник голови Приазовської районної державної адміністрації у смт. Приазовське Запорізької області уклала сім договорів оренди земельних ділянок нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 226,26 га із іншою юридичною особою - ТОВ "Геоникс"..." (сторінка 2 ухвали); "обставини, які викладені в скарзі повністю підтверджуються доданими до неї копіями документів: (...) - лист Степанівської Першої сільської ради від 01.02.2019 про накладення земельних ділянок, які надані в оренду іншим особам на земельні ділянки, які раніше орендує ТОВ "Агротіс"; - договорів оренди земельних ділянок ТОВ "Геоникс" від 21.12.2018 (сім)...".

Отже, та обставина, що 21.12.2018 Приазовська районна державна адміністрація передала в оренду ТОВ "Геоникс" саме земельні ділянки, орендовані ТОВ "Агротіс", також встановлена ухвалою слідчого судді.

…

Аналізуючи надані документи, суд приходить до висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0184 площею 28,00 га накладається на земельну ділянку площею 28,00 га, передану ТОВ "Агротіс" за договором оренди від 24.09.2008, який був та є чинним, сторонами не розірваний.».

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 рішення Господарського суду Запорізької області від 13.01.2021 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як у позовній заяві, так і у відзиві на неї і своїх поясненнях сторони також погодилися з тим, що ТОВ "ГЕОНИКС" є користувачем земельної ділянки загальною площею 28,0000 га - пасовища, із земель колишнього КСП "Дума Леніна" (не витребувані земельні частки (паї), кадастровий № :02:001:0184, розташованої на території Новокостянтинівської СР Приазовського р-ну Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.12.2018 р. № 568 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ТОВ "Геоникс" та договору оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 21.12.2018.

Право оренди вказаної земельної ділянки за ТОВ "ГЕОНИКС" 22.12.2018 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 29656976, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 253244102 від 19.04.2021 р.

В судовому засіданні представник Відповідача своїх усних поясненнях по суті спору також підтвердив факт отримання ТОВ "ГЕОНИКС" за актом прийому-передачі земельної ділянки кадастровий № :02:001:0351 загальною площею 15,0000 га (пасовища), яка знаходиться на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.

Отже вказані обставини не підлягають доведенню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи рішення суд враховує наступне.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (далі - Закон).

Відповідно до статті 4 цього Закону, об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Саме положення зазначеного Закону мають статус спеціальних по відношенню до інших загальних нормативно-правових актів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

В силу статті 5 Закону, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

За приписами п. а) ч. 1 ст. 6 названого Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Статтею 9 Закону передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Статтею 10 Закону, серед іншого, передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

В силу ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 цього ж кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 названого кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 324 вказаного кодексу земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Згідно ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; є) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно зі ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

В силу п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1619 від 01.11.2000 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Підпунктом 31 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 р. передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Підпунктом 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 285 від 12.11.2019 р. передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Запорізької області.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 3 ст. 56 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до ст.ст. 211, 212 Земельного кодексу України, ст. 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами,

За змістом ст.22 Цивільного кодексу України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України).

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відсутність будь-якого із зазначених елементів виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Отже, відшкодування шкоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювача збитків і причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Суб`єктом права вимоги (потерпілим) у зазначеному зобов`язанні може бути будь-яка особа, якій заподіяно шкоду. Носієм обов`язку відшкодувати шкоду, в свою чергу, можуть виступати: безпосередній заподіювач шкоди та інші особи (незавдавачі шкоди), на яких законом покладено обов`язок із відшкодування шкоди.

Вимагаючи відшкодування збитків, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що Актом обстеження земельної ділянки від 27.05.2020р. № 203-ДК/102/АО/10/01/-20, Актом перевірки від 27.05.2020 №203-ДК/174/АП/09/01/-20, протоколом від 03.06.2020 № 203-ДК/0052П/07/01/-20 та постановою від 03.06.2020 № 203-ДК/0045По/08/01/-20 у справі про адміністративне правопорушення було встановлено факт використання не за цільовим призначенням земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 28,0000 га, кадастровий номер :02:001:0184, пасовища (невитребувані земельні частки (паї), яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області та була передана в оренду на 49 років ТОВ "ГЕОНИКС", яке полягало у використанні земельної ділянки не за цільовим призначенням, саме - використовувалась для вирощування сільськогосподарських культур - була засіяна пшеницею.

Проте, в обґрунтування пред`явлення позову саме до ТОВ "ГЕОНИКС" Позивач посилається лише на сам по собі факт того, що орендарем та користувачем вказаної земельної ділянки згідно даних Держгеокадастру є вказане товариство.

Проте, судом встановлено що матеріали перевірки та справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів того, якою саме особою була розорана та засіяна пшеницею призначена для пасовища вказана земельна ділянка. Відсутні докази і того, що ці сільськогосподарські роботи проводилися саме ТОВ "ГЕОНІКС", яке в свою чергу заперечує сам факт використання ним цієї земельної ділянки з огляду на наявність судового спору у справі Господарського суду Запорізької області № 908/358/19. Не надано позивачем і доказів того, якою особою зібрано врожай пшениці зі спірної земельної ділянки.

Позовна заява з вимогами ТОВ "Агротіс" до Приазовської районної державної та до ТОВ "Геоникс" (справа №908/358/19) про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.18 № 568; визнання недійсним договору оренди землі земельної ділянки з кадастровим № :02:001:0184 площею 28 га від 21.12.18 надійшла до Господарського суду Запорізької області 14.02.2019. Ухвалою від 18.02.2019 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/358/19 .

З огляду на те, що право оренди вказаної земельної ділянки за ТОВ "ГЕОНИКС" зареєстроване за № 29656976 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2018, то доводи відповідача про наявність спору щодо належного землекористувача цієї земельної ділянки з ТОВ "Агротіс" підтверджуються матеріалами справи.

Позивач належними та допустимими доказами не спростував доводи відповідача про те, що ТОВ "ГЕОНИКС" дізналося, що земельна ділянка, яка перебуває в оренді у підприємства відповідно до договору від 21.12.2018, незаконно використовується третіми особами тільки після ознайомлення з матеріалами перевірки Держегеокадастру.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.07.2020 представник ТОВ "Геоникс" також звернувся із заявою про злочин до Мелітопольського ВП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, де також зазначив, що ТОВ "ГЕОНИКС" не використовує зазначену земельну ділянку, оскільки з приводу оренди цих земельних ділянок відкрито судові провадження та триває судовий розгляд, де стороною по справі виступає ТОВ "Агротіс" (). Вважав, що вказані земельні ділянки незаконно використовуються ТОВ "Агротіс" з порушенням вимог земельного законодавства та не за цільовим призначенням, через що ТОВ "ГЕОНИКС" несе майнові збитки та немає можливості виконати приписи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо усунення порушень п. "г" ст.211 Земельного кодексу України, ст. 53 КУпАП. Вбачав у діях осіб, які захопили земельну ділянку, явні ознаки злочину, передбаченого частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України (Самовільне зайняття земельної ділянки).

Листом № 9031/60-2020 від 15.07.2020 Мелітопольський ВП ГУНП в Запорізькій області повідомив ТОВ "ГЕОНИКС" про те, що за вказаною заявою про виявлення факту використання невідомими особами земельних ділянок з кадастровими номерами :02:004:0644, :02:004:0643, :03:001:0184, :02:001:0141, :02:001:0140, :02:004:0642, :02:001:0351, які орендовані підприємством у Приазовської районної державної адміністрації сектором дізнання розпочато кримінальне провадження № 0000052 від 09.07.2020 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України (Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво).

Станом на дату прийняття рішення у цій справі (02.06.2021) дані про завершення вказаного кримінального провадження та винесення судом вироку у кримінальній справі відповідачем суду не надано.

Разом з тим, ТОВ "Агротіс" (третя особа у цій справі) також заперечує факт використання ним вказаної земельної ділянки і здійснення відповідних робіт і матеріали справ не свідчать про те, що нецільове використання земельної ділянки сталося внаслідок дій ТОВ "Агротіс".

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено:

- невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень);

- самовільне зайняття земельної ділянки як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Стаття 410 ЦК України встановлює права та обов`язки землекористувача:

1. Землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в повному обсязі, відповідно до договору.

2. Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом.

3. Землекористувач зобов`язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації.

Отже, оскільки використанням є видобування з речі її корисних властивостей, а тому суб`єктом, який використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення, є особа, яка отримує з неї врожай сільськогосподарських культур.

З урахуванням викладеного суд констатує, що Актом обстеження земельної ділянки від 27.05.2020 № 203-ДК/102/АО/10/01/-20 та Актом перевірки від 27.05.2020 № 203-ДК/174/АП/09/01/-20 фактично не встановлено особу, якою допущено нецільове використання спірної земельної ділянки та її самовільне зайняття. Представники як ТОВ "ГЕОНИКС" так і ТОВ "Агротіс" при проведенні перевірки були відсутні. Про факт нецільового використання ТОВ "ГЕОНИКС" стало відомо тільки під час складання позивачем протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення 03.06.2020 та представник ТОВ "ГЕОНИКС" заперечив проти того, що пасовища розорані та засіяні пшеницею саме цим товариством. Вказані доводи відповідача позивачем не спростовані.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач взагалі не посилається у позові та не обґрунтовує позовні вимоги недотриманням відповідачем умов договору оренди від 28.12.2018 щодо належної охорони земельної ділянки, а прямо вказує, що саме ТОВ "ГЕОНИКС" засіяло пшеницю, тобто допустило нецільове використання земельної ділянки. Однак, вказане правопорушення за своїм змістом носить характер активної діяльності: щоб здійснити посів пшениці було необхідно розорати пасовища, підготувати земельну ділянку до посіву, за необхідності внести добрива, посіяти пшеницю, а в подальшому і зібрати врожай. Проте, уповноваженою особою Держгеокадастру перевірка проводилася 27.05.2020 і зафіксовано стан земельної ділянки з наявними на ній посівами пшениці, тобто вже після проведення невстановленою особою певного комплексу сільськогосподарських робіт.

Само по собі не здійснення контролю посадовими особами ТОВ "ГЕОНИКС" за станом орендованої та отриманої у користування земельної ділянки та неналежна її охорона, не свідчить, що нецільове використання земельної ділянки вчинено саме ТОВ "ГЕОНИКС", і не становить склад вказаного правопорушення, до адміністративної відповідальності за яке притягнуто директора товариства та нараховано шкоду, за стягненням якої Позивач звернувся до суду у цій справі.

Отже, завдати шкоду внаслідок нецільового використання земельної ділянки шляхом здійснення посівів та вирощування пшениці неможливо бездіяльністю, а це має відбуватися виключно внаслідок активних цілеспрямованих дій особи - заподіювача шкоди.

Також суд враховує, що постанова від 03.06.2020 № 203-ДК/0045По/08/01/-20, яка не оскаржена, не скасована та є чинною та якою визнано ТОВ "ГЕОНИКС" в особі директора Захарченко Любов Іванівни винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, прийнята не судом, а головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Бердянському, Приазовському, Приморському, Чернігівському районах та м. Бердянську Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Колодіною О.С., то відсутні підстави для висновку про наявність встановлених ній у обставин, які не підлягають доведенню Позивачем при розгляді цієї справи № 908/103/21 в силу вимог ст. 75 ГПК України:

4. Обставини, встановлені рішенням суду в (…) адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в (…) адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Крім цього, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення запереченням представника ТОВ "ГЕОНИКС" головним спеціалістом відділу контролю Колодіною О.С. взагалі не надано жодної оцінки у постанові і ці доводи не спростовані.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що Позивачем доведено лише наявність шкоди внаслідок нецільового використання земельної ділянки у розмірі 14345,11 грн, протиправність поведінки заподіювача збитків - невстановленої позивачем особи, та наявність причинного зв`язку такої поведінки із заподіяною шкодою.

У свою чергу відповідач довів, що саме в його діях (бездіяльності) відсутня вина у заподіянні збитків внаслідок нецільового використання земельної ділянки.

Доказів зворотного позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку що вимоги Позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Його доводи судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя О.А. Топчій