РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2021Справа № 910/18243/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" (Донецька обл., Нікольський район, с. Катеринівка)

до 1. Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (м. Київ)

2. Державної організації (установа, заклад) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача

ОСОБА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача-2

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (м. Київ)

про визнання припиненим договору, визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи:

Від позивача: Баранаєва А.О.

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Кібець Р.Р.

Від третьої особи на стороні позивача: ОСОБА_1

Від третьої особи на стороні відповідача-2: Москвічов А.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", Державної організації (установа, заклад) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання припиненим договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16.;

- визнання неправомірним та скасування нарахування заборгованості за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у розмірі 548.005,70 грн, з яких: 300.000,00 грн кредитних коштів та 248.005,70 грн процентів за користування;

- визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL19N0109180.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір кредитної лінії № 067 від 10.06.16., який забезпечено наданням в заставу на підставі договору застави майнових прав № 067/1 від 10.06.16. ОСОБА_1 майнових прав за договором строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16.

Позивач та фізична особа ОСОБА_1 звернулись до відповідача-1 щодо дострокового погашення заборгованості по кредиту в розмірі 300.000,00 грн за рахунок предмета забезпечення, однак отримали відмову з підстав запровадження у відповідача-1 тимчасової адміністрації.

Також позивачу було відмовлено в зарахуванні зустрічних однорідних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 сума вкладу в розмірі 300.000,00 грн відповідачем-1 повернута не була, позивач вважає, що Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" зарахувало 300.000,00 грн з депозитного рахунку на погашення кредитної лінії, з огляду на що, на його думку, кредитні зобов`язання позивача перед відповідачем-1 за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. погашені за рахунок предмета застави ОСОБА_1 в сумі 300.000,00 грн, тобто виконані сторонами в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.20. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" у відкритті провадження у справі в частині вимог про визнання неправомірним та скасування нарахування заборгованості за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у розмірі 548.005,70 грн, з яких: 300.000,00 грн кредитних коштів та 248.005,70 грн процентів за користування.

В частині вимог про:

- визнання припиненим договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16.;

- визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL19N0109180, суд дійшов висновку, що подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає одноособовому розгляду за правилами загального позовного провадження, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.20. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в частині вимог про:

- визнання припиненим договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16.;

- визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL19N0109180,

призначено підготовче засідання у справі на 17.12.20.

Також означеною ухвалою залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 .

14.12.20. ОСОБА_1 було подано письмові пояснення по справі.

16.12.20. від Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" та від відповідача-2 надійшов письмовий відзив на позовну заяву.

16.12.20. позивачем подано відповідь на відзив відповідача-2.

17.12.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 02.02.21.

27.01.21. позивачем подано відповідь на відзив відповідача-1.

28.01.21. третьою особою подано пояснення на відзив відповідача-1.

02.02.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошення перерви в підготовчому засіданні до 02.03.21.

11.02.21. відповідачем-1 подано заперечення на відповідь на відзив.

16.02.21. електронною поштою та 22.02.21. через відділ діловодства позивачем подано пояснення щодо заперечень відповідача-1 на відповідь на відзив.

16.02.21. електронною поштою та 22.02.21. через відділ діловодства позивач подав заяву "про уточнення позовних вимог", відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" просить суд внести зміни у другу позовну вимогу в частині заміни номеру лоту № GL19N0109180 на № GL48N119270 та викласти в редакції: "визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL48N1192702.

Позивач подаючи означену заяву не вказує, чи він просить змінити предмет позову, чи він вказує на наявність описки в прохальній частині позовної заяви, з огляду на що означена заява залишається судом без розгляду, як така, що не відповідає вимогам ст. 170 ГПК України.

18.02.21. третьою особою на стороні позивача подано письмові пояснення.

02.03.21. відповідачем-1 подано клопотання про заміну відповідача-1 на належного - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

В підготовчому засіданні 02.03.21 суд відмовив в задоволенні означеного клопотання відповідача-1.

02.03.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 30.03.21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.21. залучено до участі в справі № 910/18243/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

26.03.21. Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позивачем вимог та письмові пояснення по справі.

30.03.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 15.04.21.

При цьому, 15.03.21. позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" просить суд:

- визнати припиненим договір кредитної лінії № 067 від 10.06.16., укладений між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк";

- визнати недійсним проведення відкритих торгів (аукціону) з використанням торгової системи для проведення електронного аукціону, які відбулися 22.01.21. з реалізації лоту № GL19N0109180 в частині продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16., укладений між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк".

Судом встановлено, що позивачем означеною заявою не змінено предмет позову, а деталізовано пред`явлені позовні вимоги (предмет позову).

Оскільки заява позивача № 83 від 11.03.21. не є заявою про зміну предмету позову в розумінні приписів ч. 3 ст. 46 ГПК України, розгляд справи здійснюється щодо вимог та підстав заявлених у позові з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" № 83 від 11.03.21. "про зміну предмету позову".

Про вказане судом було постановлено ухвалу від 08.04.21.

08.04.21. позивачем подано пояснення.

15.04.21. позивачем подано заяву «про виправлення технічної описки», згідно якої в заяві № 83 від 11.03.21. вірним номером лоту є № GL48N19270. Означену заяву було прийнято судом як заяву про зміну предмету позову, оскільки змінився лот, по якому було проведено електронний аукціон, що позивач просить суд визнати недійсним.

15.04.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.04.21.

22.04.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 03.06.21.

В судовому засіданні 03.06.21. по розгляду справи по суті:

- позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі;

- відповідач-2 проти позову заперечував;

- третя особа на стороні позивача підтримала позовні вимоги;

- третя особа на стороні відповідача-2 проти позову заперечувала.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 03.06.21. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору в даній справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін" про:

- визнання припиненим договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16.;

- визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL48N119270.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір кредитної лінії № 067 від 10.06.16., який забезпечено наданням в заставу на підставі договору застави майнових прав № 067/1 від 10.06.16. ОСОБА_1 майнових прав за договором строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16.

Позивач та фізична особа ОСОБА_1 звернулись до відповідача-1 щодо дострокового погашення заборгованості по кредиту в розмірі 300.000,00 грн за рахунок предмета забезпечення, однак отримали відмову з підстав запровадження у відповідача-1 тимчасової адміністрації.

Також позивачу було відмовлено в зарахуванні зустрічних однорідних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 сума вкладу в розмірі 300.000,00 грн відповідачем-1 повернута не була, позивач вважає, що Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" зарахувало 300.000,00 грн з депозитного рахунку на погашення кредитної лінії, з огляду на що, на його думку, кредитні зобов`язання позивача перед відповідачем-1 за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. погашені за рахунок предмета застави ОСОБА_1 в сумі 300.000,00 грн, тобто виконані сторонами в повному обсязі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

12.04.16. між третьою особою (Вкладник) та відповілдачем-1 (Банк) було укладено Договір строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186, за умовами якого Вкладник передає, а Банк приймає суму вкладу в розмірі 340.000,00 грн зі строком 400 календарних днів, починаючи з 12.04.16. по 16.05.17. включно, з розмір процентів за вкладом в розмірі 22% річних.

10.06.16. між позивачем (Позичальник) та відповідачем (Кредитодавець) було укладено Договір кредитної лінії № 067 від 10.06.16., за яким Кредитодавцем позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію в розмірі 300.000,00 грн зі сплатою Позичальником процентів за користування кредитом в сумі 24% річних.

Пунктом 2.1 Договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16. встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за Договором Позичальник надає/забезпечує надання в заставу Кредитодавцю громадянином України ОСОБА_1 майнових прав за Договором строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16., які (майнові права) полягають у праві вимагати від Кредитодавця повернення грошових коштів в сумі 340.000,00 грн, розміщених ОСОБА_1 в ПАТ «Діамантбанк».

Приписами ч. 1 ст. 572 ЦК України унормовано, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

10.06.16. між відповідачем (Заставодержатель) та громадянином України ОСОБА_1 (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав № 067/1, за умовами якого Заставодавець в забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання зобов`язання Позичальника (позивача) за Договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. передає Заставодержателю в заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права вартістю 340.000,00 грн за Договором строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16., укладеним між третьою особою та відповідачем-1.

Пунктами 4.1, 4.5 Договору застави майнових прав № 067/1 від 10.06.16. визначено, що у випадку, коли Позичальник при настанні строку виконання зобов`язання (його частини) за Договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16., не виконає його, Заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його шляхом переведення на себе прав вимоги за Договором банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16. Заставодержатель отримує задоволення своїх вимог за зобов`язанням з вартості предмету застави в обсязі, необхідному для погашення заборгованості за зобов`язанням, що випливає з договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16.

24.04.17. прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Діамантбанк».

Позивач листом № 75 від 03.05.17. звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Діамантбанк" в якому просив погасити заборгованість позивача за кредитом по Договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16. в сумі 300.000,00 грн шляхом переведення на відповідача-1 прав вимоги на майнові права за Договором строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16., укладеним між третьою особою та відповідачем-1.

Доказів направлення вказаного листа матеріали справи не містять, як і не мітять доказів та дати його отримання адресатом.

Аналогічний за змістом лист було направлено третьою особою.

Доказів направлення вказаного листа матеріали справи не містять, як і не мітять доказів та дати його отримання адресатом.

На вказані звернення Банк надав відповідь листами від 08.06.17. № 1757/14.3то та № 1758/14.3то, в яких наголосив позивачу та третій особі на тому, що оскільки з 24.04.17. запроваджено в ПАТ «Діамантбанк» тимчасову адміністрацію», то в порядку п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін поєднання боржника і кредитора в одній особі під час тимчасової адміністрації не здійснюється.

24.06.17. прийнято рішення "Про початок ліквідації ПАТ "Діамантбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію".

В подальшому, банк в листах наголошував позивачу на тому, що оскільки з 24.06.17. розпочато процедуру ліквідації відповідача-1, то в порядку п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю сторін, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї зі сторін, в той же час, виключення, встановлені вказаною статтею не стосуються позивача, оскільки боржником банку є позивач, а кредитором третя особа, тобто боржником і кредитором банку є різні особи.

Натомість позивач наполягав на тому, що Договір кредитної лінії № 067 від 10.06.16. та Договір застави майнових прав № 067/1 від 10.06.16. є припиненими, а зобов`язання виконані в повному обсязі.

За Договором від 28.08.17. про відступлення права вимоги ОСОБА_1 передав, а позивач прийняв право вимоги за Договором строкового банківського вкладу № 16-04-12-001186 від 12.04.16.

Разом з тим, проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з погашення заборгованості кредитора банку перед таким банком безпосередньо під час ліквідаційної процедури такого банку є можливим лише за наявності умов, визначених частиною 2 пункту 8 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції від 12.08.15., яка діяла до змін, внесених згідно із Законом України від 13.05.20. р. № 590-IX), зокрема, якщо кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Проте, у спорі, що розглядається, кошти, за рахунок, яких позивач просив здійснити зарахування зустрічних вимог, станом на 24.06.17. (дата початку ліквідації Банку) перебували на депозитному рахунку, що належав саме фізичній особі (банківський вклад), а не Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрРосКаолін".

Відтак, висновки позивача та третьої особи на стороні позивача щодо можливості зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі частини 2 пункту 8 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції від 12.08.15.) є помилковими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

(Аналогічну правову позицію викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.18. у справі № 916/4737/14).

За викладеного суд відмовляє в позові в частині вимог про визнання припиненим договору кредитної лінії № 067 від 10.06.16.

Щодо вимог про визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL48N119270, суд відзначає наступне.

Саме щодо аукціону по лоту № GL48N119270 стосуються наступні доводи позивача:

- в публічному паспорті активу, де під порядковим номером 11 значиться інформація про Договір кредитної лінії № 067 від 10.06.16., відсутні відомості про наявність претензійно-позовної роботи (розділ 3, стовпчик «Розгляд справи у суді. Предмет спору»), відсутні інформація стосовно наявності Договору застави майнових прав (розділ 2). За викладеного позивач робить висновок, що відповідачі зазначили недостовірну інформацію в публічному паспорті активу, з огляду на що відповідач-2 зобов`язаний скасувати результати відповідних торгів в частині виключення з лоту № GL48N119270 право вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16., а відкриті торги від 22.01.21. не можуть вважатися такими, що відбулися.

Судом встановлено, що наданий позивачем публічний паспорт активу стосується лоту № GL19N0109180, а не лоту № GL48N119270, а визначені ним доводи не є підставою для визнання неправомірним проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за договором кредитної лінії № 067 від 10.06.16. у складі лоту № GL48N119270, в тому числі згідно приписів Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

Інші доводи сторін суд відхиляє, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини.

За викладеного в сукупності суд відмовляє в позові в повному обсязі.

З огляду на висновки суду щодо наявності самостійних підстав для відмови в задоволенні позову, заява третьої особи на стороні відповідача-2 про застосування строків позовної давності залишена без розгляду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 17.06.21.

Суддя Т.М. Ващенко