ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 Справа № 917/382/21

за позовною заявою Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційне підприємства "Автозаводське" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, 39605 Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, 32, ідентифікаційний код 25165297

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", 39600 Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, ідентифікаційний код 42225136

про встановлення нікчемності правочину

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

від позивача: Карчевська О.П.

від відповідача Червона О.В.

Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство "Автозаводське" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" про встановлення нікчемності договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738, укладеного за рішенням господарського суду Полтавської області від 10.09.2020р., залишеним в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021р. по справі №917/2099/19.

Ухвалою від 22.03.2021 відкрито провадження у справі.

13.04.21 від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечив.

Ухвалою від 27.04.21 відкладено підготовче засідання на 25.05.21.

06.05.21 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 25.05.21 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 08.06.21 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, вступне слово представника відповідача, з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив докази, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.06.21 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

В обґрунтування позову позивач зазначає на існування спору між ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» та КГЖЕП «Автозаводське» щодо укладення договору про постачання теплової енергії у гарячій воді та наявність у позивача права вимоги про встановлення нікчемності договору № 738, укладеного за рішенням господарського суду Полтавської області, що набрало чинності 08.02.2021р.

При цьому, позивач посилається на порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення договору № 738, а саме укладення договору без проведення відповідної процедури закупівлі; відсутність видатків з міського бюджету м. Кременчука на оплату послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді до нежитлових приміщень комунальної власності міста та повноважень від власника таких приміщень на укладення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді до нежитлових приміщень комунальної власності міста на 2021 рік; відсутність можливості у позивача взяти на себе відповідні зобов`язання у ДКСУ м.Київ по договору № 738 для здійснення оплати по ньому, оскільки, при реєстрації договору у ДКСУ м.Київ необхідно додатково надати звіт про результати проведення процедури закупівлі та бюджетний розподіл, який підтверджував би виділення коштів.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує, що відповідно до закону України «Про публічні закупівлі» укладенню договору передує процедура закупівлі. В даному випадку застосовується переговорна процедура. Про заплановану закупівлю позивач мав на сайті державних закупівель оголосити закупівлю. Розмістити протокол, направити учаснику, а саме - відповідачу запрошення на участь і в подальшому укласти договір. За проведення закупівлі без застосування процедури закупівлі передбачена відповідальність. Натомість, позивач жодну з зазначених вище дій не здійснив. Протягом 2019-2020 р. позивач не розміщував оголошення на сайті закупівель, що підтверджено інформацією з сайту прозоро.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.09.2020, залишеним в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 по справі № 917/2099/19 вже встановлено. що даний договір укладається на підставі Закону України «Про теплопостачання», а не на підставі Закону України «Про публічні закупівлі», а тому даний факт не підлягає доказуванню.

Відповідач вважає, що за даних обставин відсутні підстави для встановлення нікчемності договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738, укладеного за рішенням господарського суду Полтавської області від 10.09.2020, залишеного в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1. ст. 43 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі, якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

При виявленні нікчемних правочинів позивач не наділений повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України).

При цьому, суд приймає до уваги, що за змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 Господарського кодексу України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 577/5321/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 357/3394/16-ц та у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, та зазначила, що визнання недійсним нікчемного договору (правочину) і встановлення нікчемності правочину є неналежними способами судового захисту.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Позовна вимога позивача про встановлення нікчемності договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738, укладеного за рішенням господарського суду Полтавської області від 10.09.2020р., залишеним в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021р. по справі №917/2099/19 є неналежним способом захисту своїх прав, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача з огляду на відмову у позові.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2021

Суддя Киричук О.А.