УХВАЛА

15.06.2021Справа № 910/9421/21

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, що подана до пред`явлення позову,

Представники: згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, у якій заявник просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОСТІНГ УКРАЇНА» (ідентифікаційний код: 37593550, місцезнаходження: Україна, 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 35-А) контактну інформацію про власника / реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 у письмовій формі, а саме:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові - для фізичних осіб);

- місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштові індекси;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України;

- номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 суд ухвалив: прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів; розгляд заяви призначити на 15.06.2021.

У судове засідання з розгляду заяви 15.06.2021 прибув представник заявника, який підтримав заяву про забезпечення доказів.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, що подана до пред`явлення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Частинами 3-4 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів компанія ОСОБА_1 зазначає наступне.

Так, заявник є власником прав на торговельні марки за міжнародною реєстрацією знаків та товарів і послуг № НОМЕР_2 на торговельну марку словесного позначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» та № НОМЕР_1 на торговельну марку графічного зображення «ІНФОРМАЦІЯ_2» за Мадридською системою, правова охорона на які поширюється в тому числі і на територію України.

Компанією ОСОБА_1 виявлено факт реєстрації на території України доменного імені другого рівня ІНФОРМАЦІЯ_3 із порушенням прав інтелектуальної власності заявника на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2», який використовується (повністю скопійований) без згоди правовласника.

При цьому, наявна на зазначеному сайті інформація не має можливості ідентифікувати власника веб-сайту/реєстранта доменного імені та встановити коло належних відповідачів для звернення до суду з позовною заявою про захист прав інтелектуальної власності, що в свою чергу і стало підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування інформації про власника/реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Суд зазначає, що відсутність у заявника обов`язкових даних щодо інших сторін по справі, які встановлені підпунктом 2 пункту 3 статті 162 ГПК України, пунктом 1 статті 164 ГПК України та пунктом 1 статті 170 ГПК України, унеможливить подання до господарського суду не тільки відповідних доказів порушеного права позивача з неправомірного використання торгівельної марки (знака для товарів та послуг) іншими особами, але взагалі унеможливить реалізацію права на звернення до господарського суду, передбаченого статтею 4 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1).

Розглянувши вказану заяву у судовому засіданні та заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов висновку, що подана компанією ОСОБА_1 заява є обґрунтованою, докази, які просить витребувати заявник є необхідними для реалізації його права на судовий захист, при цьому, збирання і подання відповідних доказів в інший спосіб, аніж шляхом звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є неможливим.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Частиною 5 статті 112 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 10 ст. 112 ГПК України).

Керуючись ст. 110, 111, 112, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, що подана до пред`явлення позову - задовольнити.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОСТІНГ УКРАЇНА» (ідентифікаційний код: 37593550, місцезнаходження: Україна, 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 35-А) контактну інформацію про власника / реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 у письмовій формі, а саме:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові - для фізичних осіб);

- місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштові індекси;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України;

- номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти.

3. Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 15.06.2024.

4. Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

5. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОСТІНГ УКРАЇНА» (ідентифікаційний код: 37593550, місцезнаходження: Україна, 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 35-А).

6. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева