ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1528/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс", м. Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 24299,71 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Поліс" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (відповідач) про стягнення в порядку суброгації з відповідача на користь позивача 24299,71 грн., з яких: 23299,38 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування за договором № 17283-10 від 21.05.2020; 753,46 грн. - сума індексу інфляції за весь час прострочення; 246,87 грн. - сума трьох процентів від простроченої суми. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.04.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 24.05.2021 о 11:45.

24.05.2021 судом розгляд справи було відкладено на 22.06.2021 о 10:30.

Позивач про судове засідання призначене на 22.06.2021 о 10:30 був повідомлений належним чином, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про причини неявки представника позивача суд не повідомив.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні призначеному на 22.06.2021 о 10:30 не скористався. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30.04.2021 була отримана відповідачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 957.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому суд зазначає, що сторони своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно позову позивач вказує, що 21.05.2020 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариство "Страхова компанія "Мега-Поліс" було укладено договір №17283-10, предметом якого є страхування транспортного засобу Тоуоta RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 . 20.07.2020 року на проспекті Валерія Лобановського, 4А у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Тоуоta RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2020 року по справі №760/15946/20, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, тобто вчинення ним правопорушення, яке передбачене ст. 124 КпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого ПрАТ СК "Мега-Поліс" транспортного засобу Тоуоta RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , було проведено експертне дослідження, за результатами якого 30.07.2020 року складено Звіт про оцінку колісного транспортного засобу №360-2020, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Тоуоtа RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 24309,55 грн., а вартість матеріального збитку складає 24309,55 грн.

ПрАТ СК "Мега-Поліс" згідно рахунку №ВДиС-0036909 від 29.07.2020 року та на підставі страхового акту №7424/17283-10 від 03.08.2020 року здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі - 23299,38 грн.

Виплата страхового відшкодування підтверджується наступними документами: страховим актом №7424/17283-10 від 03.08.2020 року; платіжним дорученням №24 від 04.08.2020 року.

Фактичне здійснення ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу Тоуоta RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується актом виконаних робіт №ВДиСА-048505 від 03.10.2020 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, суд зазначає, що після сплати потерпілій особі страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, як страховика винної у ДТП особи, щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 23299,38 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування витрат від 24.11.2020 (вих.№ 31785), яку той отримав 30.11.2020, в якій просив відповідача перерахувати страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 23299,38 грн. Також, позивачем 02.02.2021 року було повторно направлено на адресу відповідача лист-нагадування про виплату страхового відшкодування вих. №32075. 16.02.2021 року від відповідача надійшов лист вих. №843 від 11.02.2021 року, в якому повідомлялось про те, що комісією Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" визнано зазначену подію страховим випадком та погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 23299,38 грн. Після цього, позивачем 22.02.2021 року було направлено на адресу відповідача лист вих. №32155, в якому позивач просив сплатити узгоджену суму страхового відшкодування. Однак, відповіді на зазначений лист позивач не отримав, оплати, зазначеної вище суми коштів відповідачем здійснено не було. У зв`язку з цим позивач був змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням.

Cтаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 даного Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.02.2018 по справі № 910/18319/16 та від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума 3% річних у розмірі 246,87 грн. та сума інфляційних втрат у розмірі 753,46 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК судові витрати покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2, корп. 8, оф. 1-12, ідентифікаційний код 31236795) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс" (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 24, оф.23, ідентифікаційний код 30860173) 24299,71 грн. (з яких: 23299,38 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування за договором № 17283-10 від 21.05.2020; 753,46 грн. - сума індексу інфляції за весь час прострочення; 246,87 грн. - сума трьох процентів від простроченої суми) та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Поліс" (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 24, оф.23, ідентифікаційний код 30860173).

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2, корп. 8, оф. 1-12, ідентифікаційний код 31236795).

Повне рішення складено "22" червня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова