ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" червня 2021 р. Справа№ 911/1401/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2021

у справі № 911/1401/21 (суддя Янюк О.С.)

за спільною заявою

1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2021 у справі № 911/1401/21 спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про неплатоспроможність боржника повернуто заявникам з доданими до неї документами.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Полякова Б.М., суддів: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Дослідивши матеріали апеляційної скарги з доданими до неї документами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 ГПК України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Так, відповідно до норм ст. 8 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

В той же час, за текстом апеляційної скарги апелянт посилається на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», але ані за текстом апеляційної скарги, ані окремим документом скаржник не клопоче про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, не наводить мотивів і підстав для такого відстрочення або розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору з посиланням на відповідні умови, прямо передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI).

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VІ справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 та в подальшому знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 у справі № 911/4241/15).

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 270 гривень.

Заявники оскаржують ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2021, якою їх заяву про неплатоспроможність боржника повернуто з доданими до неї документами, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтами мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2 270,00 грн.

Всупереч наведеному, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом, в порушення ст. 258 ГПК України, не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги чи докази того, що заявник звільнений від такої сплати.

Крім того, за текстом апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що скаржником отримано ухвалу місцевого суду лише 26.05.2021. При цьому, колегія суддів зазначає, що в порушення ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються приписи ст. 174 цього Кодексу.

Судова колегія вважає за необхідне також зазначити, що клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження буде розглянуто після усунення вказаних недоліків. Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що в силу положень ст.ст. 260, 261 ГПК України якщо підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд може відмовити у відкритті апеляційного провадження.

За викладених вище обставин, апеляційна скарга подана без доказів сплати судового збору та матеріали апеляційної скарги не містять доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Отже, апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановлених ст. ст. 256, 258 ГПК України, тому вона підлягає залишенню без руху на підставі ст. 260 ГПК України у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2021 у справі № 911/1401/21 залишити без руху.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн та обґрунтувати підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

3. Повідомити скаржника, що у разі невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та повертається апелянту згідно ст.ст. 174, 260 ГПК України.

4. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко