ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2021м. ДніпроСправа № 904/7022/20

за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122)

про визнання грошових вимог

Суддя Суховаров А.В.

при секретарі судового засідання Стронгіній О.О.

Представники сторін:

від кредитора: Сандуляк С.А., дов.№164/21 від 05.04.2021, АТ "Райффайзен Банк Аваль"

Гончаренко І.Б., дов.№007.1Др-29-0121 від 25.01.2021, АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"

від боржника: не з`явився

в засіданні приймали участь: Павлова Ю.П., посв.№1814 від 27.12.2016, розпорядник майна

ВСТАНОВИВ:

Справа №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) перебуває на стадії розпорядження майном.

Повноваження розпорядника майна покладені на арбітражного керуючого Павлову Юлію Михайлівну, свідоцтво №1778 від 27.12.2016 (49000, пр-т Дмитра Яворницького, 25/3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

14.01.2021 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення за №65742 про відкриття провадження у справі №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122).

02.03.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ про визнання грошових вимог на суму 132 817 712,33грн. та судового збору у розмірі 4 540,00грн. у справі №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122).

Ухвалою суду від 05.03.2021 заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ про грошові вимоги на суму 132 817 712,33грн. та судового збору у розмірі 4 540,00грн. до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) по справі №904/7022/20 прийнято до розгляду.

Зазначеною вище ухвалою, судом роз`яснено, що про дату та час судового засідання учасників справи буде додатково повідомлено.

У зв`язку із тим, що ухвалою суду від 01.06.2021 завершено попереднє судове засідання по справі №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) судом 01.06.2021 прийнято ухвалу, якою призначено розгляд заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" з грошовими вимогами в судовому засіданні на 10.06.2021.

В судовому засіданні 10.06.2021 присутня розпорядник майна Павлова Ю.М. та представники кредиторів - АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз".

Представник АТ "Райффайзен Банк Аваль" підтримує повністю заявлені вимоги, просить суд їх розглянути та задовольнити.

Розпорядник майна суду пояснила, що вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" розглянуті нею разом з боржником за результатами розгляду грошові вимоги кредитора визнані у повному обсязі.

Від присутньої в судовому засіданні представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" заперечень щодо грошових вимог АТ "Райффайзен Банк Аваль" до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, господарський суд встановив.

26.03.2007 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпропетровський трубний завод", правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" (далі - Позичальник ) було укладено Генеральну кредитну угоду за № 012/03-00/035-07 із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами (а.с.10-34) (далі - Генеральна кредитна угода), відповідно до п.1.1 якої Банк зобов`язався здійснювати активні операції в порядку та на умовах, визначених у договорах, що укладаються на підставі Генеральної кредитної угоди.

Згідно з п.1.2 Генеральної кредитної угоди загальний ліміт позичкової заборгованості Позичальника не може перевищувати суму еквівалентну 35 000 000,00грн.

Відповідно до п. 1.3 Генеральної кредитної угоди із змінами внесеними п. 1 додаткової угоди №012/03-00/035/47 від 02.12.2013, останній день строку дії ліміту - 31.12.2013, або інша дата, визначена відповідно до умов ст. 9 Генеральної кредитної угоди.

Відповідно до п. 2.2 визначено, що в рамках Генеральної кредитної угоди можуть використовуватись два види кредитування, а саме відновлювальні кредитні лінії в національній валюті та відновлювальні кредитні лінії в іноземній валюті (валюта кредитування. - долари США).

В пункті 10.1 Генеральної кредитної угоди зазначено, що відповідальність сторін зазначається у кожному окремому кредитному договорі, укладеному у рамках Генеральної кредитної угоди, за угодою сторін може бути визначений інший порядок та розмір відповідальності за порушення зобов`язань за цим кредитним договором.

У пункті 9.1 Генеральної кредитної угоди із змінами внесеними п. 1 додаткової угоди №012/03-00/035/47 від 02.12.2013 передбачає, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до ГКУ та укладених в його рамках договорів зобов`язань.

В рамках Генеральної кредитної угоди між AT "Райффайзен Банк Аваль" і ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" 19.03.2009 було укладено Кредитний договір №010/03-00/205 із змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами (а.с.39-64) (далі - "Кредитний договір") за яким Боржнику було надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом, еквівалентним 35 000 000,00грн. строком до 11 березня 2010 року включно.

Додатковою угодою від 02.12.2013 № 010/03-00/205/42 кінцевим терміном погашення кредиту визначено 31.12.2013 року.

Плата за користування кредитом в доларах США встановлювалась на основі процентної ставки в розмірі 13 % річних, та кредитом в гривні - в розмірі 28 % річних.

Згідно умов Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику частинами (траншами), на строк та в межах ліміту кредитування на підставі письмової заяви позичальника. У разі часткового або повного погашення кредиту, позичальник має право отримати новий транш в межах ліміту кредитування, протягом дії та на умовах Кредитного договору.

Кредитні кошти були надані на підставі заяв Боржника, меморіальних ордерів та платіжного доручення, зокрема:

- №39/6-19 від 19.03.2009 та платіжного доручення №1 від 19.03.2009 - на суму 34 997 900,00грн.;

- №39/6-23 від 23.03.2009 та меморіального валютного ордеру №1 від 23.03.2009 - на суму 279 200,00 дол. США;

- №39/6-26 від 26.03.2009 та меморіального валютного ордеру №100 від 26.03.2009 - на суму 214 200,00 дол. США;

- №39/6-03 від 03.04.2009 та меморіального валютного ордеру №805 від 03.04.2009 - на суму 480 000,00 дол. США;

- №39/6-09/1 від 09.04.2009 та меморіального валютного ордеру №100 від 09.04.2009 - на суму 500 000,00 дол. США;

- №39/6-13 від 13.04.2009 та меморіального валютного ордеру №1 від 13.04.2009 - на суму 194 500,00 дол. США;

- №39/6-23 від 23.04.2009 та меморіального валютного ордеру №4 від 23.04.2009 - на суму 720 000,00 дол. США;

- №39/6-27 від 27.04.2009 та меморіального валютного ордеру №1 від 27.04.2009 - на суму 490 000,00 дол. США;

- №39/6-12 від 12.05.2009 та меморіального валютного ордеру №1 від 12.05.2009 - на суму 848 000,00 дол. США;

- №36/6-21 від 21.05.2009 та меморіального валютного ордеру №1 від 21.05.2009 - на суму 157 000,00 дол. США;

- №39/6-26 від 26.05.2009 та меморіального валютного ордеру №4 від 26.05.2009 - на суму 91 500,00 дол. США;

- №39/6-12 від 12.06.2009 та меморіального валютного ордеру №4 від 12.06.2009 - на суму 775 000,00 дол. США.

Відповідно до вимог п. 3.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує щомісяця на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту виходячи з фактичного числа календарних днів у місяці та фактичного числа календарних днів у році, день видачі кредиту та день погашення враховується як 1 день.

Згідно п. 6.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами за договором за період з передостаннього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця включно, щомісячно платіжним дорученням, на рахунок нарахованих доходів №018 в грн., №018 в доларах США не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

У зв`язку із невиконанням Боржником умов Генеральної кредитної угоди та кредитного договору станом на 11.01.2021 виникла наступна заборгованість:

- за Кредитним договором від 19.03.2009 № 010/03-00/205 загальна основна заборгованість за кредитом в іноземній валюті становить 4 727 819,23 дол. США, що в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 25.02.2021 становить 132 138 765,22грн. з яких:

* заборгованість за кредитом - 4 459 400,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 25.02.2021 становить 124 636 662,48 грн., заборгованість за відсотками по 31.12.2013 (включно) - 54 001,50 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.02.21 р. становить 1 509 298,72грн.;

* 3% річних за період з 01.01.2014 по 10.06.2015 - 192 792, 69 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.02.2021 становить 5 388 401,45грн.;

* 3% річних з період з 12.11.2020 по 10.01.2021 - 21 625,04 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.02.2021 становить 604 402, 57грн.

- за Кредитним договором від 19.03.2009 № 010/03-00/205 загальна основна заборгованість за кредитом в національній валюті становить 586 379,11грн., з яких:

* заборгованість за кредитом - 545 900,00грн.;

* заборгованість за відсотками по 31.12.2013 року (включно) - 14 238, 27 грн.;

* 3% річних за період з 01.01.2014 по 10.06.2015 - 23 600,83грн.;

* 3% річних за період з 12.11.2020 по 10.01.2021 - 2 640,01грн.

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" було кредитором ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» та учасником справи №904/4592/15 - за результатами розгляду заяви AT "Райффайзен Банк Аваль" грошові вимоги Банку визнані арбітражним керуючим Ткаченко Д.В. та боржником, включені до реєстру вимог кредиторів, про що господарським судом Дніпропетровської області винесена ухвала від 03.12.2015 у справі №904/4592/15.

Верховний Суд у постановах від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц та від 31.10.2018р. у справі №202/4494/16-ц вказав, що після закінчення строку кредитування або після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту кредитор втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, AT "Райффайзен Банк Аваль" нарахував відсотки за користування кредитом по 31.12.2013 за умовами кредитного договору та здійснив нарахування 3 процентів річних за період з 01.01.2014 по 10.06.2015 та з 12.11.2020 по 10.01.2021 (за виключенням періоду процедури банкрутства боржника).

Окрім викладеного, відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 у справі №904/10285/14, з боржника на користь AT "Райффайзен Банк Аваль" були стягнуті витрати зі сплати судового збору у сумі 19 488,00грн. та відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 у справі №904/10285/14 з боржника на користь AT "Райффайзен Банк Аваль" були стягнуті витрати зі сплати судового збору у сумі 73 080, 00грн.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою від 26.03.2007 №012/03-00/035-07 AT "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" було укладено наступні договори:

1. Договір застави товарів в обігу №012/03-00/035/2-07 від 26.03.2007, відповідно до п.1.2 якого Заставодавець передає Банку в заставу належні Заставодавцю на праві власності товари в обороті або у переробці, а саме трубні заготовки. Зазначені товари знаходяться на складі Заставодавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31. Вартість предмета застави визначена сторонами в даному договорі відповідно до п. 1.3 становить 17 500 000,00грн.;

2. Договір застави товарів в обігу №12/133-00/288 від 29.05.2010, відповідно до п.1.2 якого Заставодавець передає Банку в заставу належні Заставодавцю на праві власності товари в обороті або у переробці, а саме: труби катані у кількості 8244,98 тон; труби електрозварні у кількості 145,44 тон. Зазначені товари знаходяться на складі Заставодавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31. Вартість предмета застави визначена сторонами в даному договорі відповідно до п.1.3 становить 50 609 642,30грн.;

3. Договір застави майнових прав №012/03-00/035/1-07 від 26.03.2007, відповідно до якого у заставу Банку передані майнові права, згідно якого ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" виступає Кредитором за Договором №2001-193 пст-48/6 від 02,.04.2001 укладеного в м.Дніпропетровську між ВАТ "Дніпропетровський трубний завод" та Корпорацією "Індустріальна спілка Донбасу" - згідно п.1 Додаткової угоди №5 від 25.03.2008 до договору застави майнових прав №012/03-00/035/1-07 від 26.03.2007. Пунктом 2 Додаткової угоди №5 від 25.03.2008 до договору застави майнових прав №012/03-00/035/1-07 від 26.03.2007 передбачено що за згодою сторін вартість застави оцінюється в суму 2 386 654 000,00грн.

Враховуючи вищевикладене загальна вартість предметів застави визначена сторонами в договорах: застави товарів в обороті №012/03-00/035/2-07 від 26.03.2007, застави товарів в обороті №12/133-00/288 від 29.05.2010, застави майнових прав №012/03-00/035/1-07 від 26.03.2007 становить 2 454 763 642,30грн.

Згідно п. 1.1. Договорів застави товарів в обороті або у переробці., застава відповідно до цього Договору забезпечує виконання грошових зобов`язань Заставодавця/Позичальника (ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», Код ), що виникають та/або виникнуть у майбутньому з умов: Генеральної кредитної угоди від 26.03.2007 № 012/03-00/035-07 із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами Кредитного договору від 19 березня 2009 року № 010/03-00/205 із змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами, які укладені між Заставодержателем та Позичальником, із змінами і доповненнями до них, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому та будуть невід`ємною частиною вищезазначених договорів за умовами яких Заставодавець отримує від Заставодержателя кредити у розмірі 35 000 000,00грн. за офіційним курсом НБУ, а Заставодавець зобов`язується повернути їх Заставодержателю.

Пункт 4.2 договору застави передбачає, що договір застави набуває чинності після його підписання сторонами і діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором.

11.11.2020 господарським судом закрито провадження у справі №904/4592/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122).

Разом з тим, у зв`язку із відкриттям 11.01.2021 провадження у справі №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) АТ "Райффайзен Банк Аваль" скористалось своїм правом на звернення до суду в межах справи №904/7022/20 з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України підставою виникнення застави є, зокрема, договір.

Статтею 1 Закону України "Про заставу" визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна є Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Статтею 3 названого Закону визначено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом (ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 ЦК України).

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що заявником доведено належними та допустимими доказами факт існування заборгованості боржника перед кредитором на суму 132 817 712,33грн.

Окрім викладеного, кредитором сплачено судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 540,00грн., який підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів до першої черги задоволення.

За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника

Згідно ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Згідно ч.6 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Відповідно до абз.1 ч.8 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Враховуючи той факт, що умовами укладених між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" договорів застави передбачено забезпечення виконання зобов`язань ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо погашення кредиту, сплати відсотків за користування ними, а також неустойки, штрафу та пені за Кредитними договорами, грошові вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" на суму 132 725 144, 33грн. підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою.

З огляду на обґрунтованість вимог заяви АТ "Райффайзен Банк Аваль", яка, однак, подана до господарського суду поза межами строку, визначеного приписами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання конкурсним кредитором АТ "Райффайзен Банк Аваль", однак без права вирішального голосу, на загальну суму 132 822 252,33грн., яка підлягає погашенню у наступному порядку:

- 1 черга - 4 540, 00 грн. (витрати по сплаті судового збору);

- 4 черга 92 568,00грн. (судовий збір за подання позову до суду);

- окремо внести вимоги забезпечені заставою у розмірі 132 725 144,33грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) на суму 4 540, 00грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 92 568,00грн. (судовий збір за подання позову до суду) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" забезпечені заставою у розмірі 132 725 144,33грн. та зобов`язати розпорядника майна Павлову Ю.М. внести до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" відомості про майно боржника, яке є предметом застави за Договором застави товарів в обігу №012/03-00/035/2-07 від 26.03.2007, Договором застави товарів в обігу №12/133-00/288 від 29.05.2010 та Договором застави майнових прав №012/03-00/035/1-07 від 26.03.2007.

Зобов`язати розпорядника майна Павлову Ю.М. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили 10.06.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали складено 15.06.2021.

Суддя А.В. Суховаров